Ухвала 
 
26 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 369/7921/21
 
провадження № 61-5293ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Луспеника Д. Д., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Дасюком Віктором Володимировичем, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області                                від 19 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                                  від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Білогородська сільська рада, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного заповіту,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області                                від 19 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, у задоволенні позову         ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Білогородська сільська рада, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного заповіту відмовлено.
 
У квітні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана                                                              її представником - адвокатом Дасюком В. В., на рішення                                            Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня                 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня                      2023 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень  ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                                    у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі                                             № 673/416/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 607/15112/17,                                    від 09 грудня 2019 року у справі № 658/2457/16, від 09 грудня 2019 року                           у справі № 683/3061/18, від 17 листопада 2021 року у справі № 148/966/18              та від 28 вересня 2022 року у справі № 147/1062/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також підставою касаційного оскарження судових рішень  ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень  ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Дасюком В. В., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та                       з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Білогородська сільська рада, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Дасюком Віктором Володимировичем,                         на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області                         від 19 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                              від 14 березня 2023 року.
 
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської областіцивільну справу № 369/7921/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 26 травня 2023 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
                                                                                                                      
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
Д. Д. Луспеник