Ухвала
 
23 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 266/4900/21
провадження № 61-6798ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гринька Кирила Вікторовича на постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 08-038/416 в розмірі 2 589 016,67 грн.
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 2 589 016,67 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 2 173 379,03 грн та заборгованості за відсотками - 415 637,64 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
03 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гринько К. В. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гринько К. В. заявив клопотання про зменшення розміру належних до сплати судових витрат за подання касаційної скарги або звільнення від їх сплати, посилаючись на те, що він є батьком трьох неповнолітніх дітей та здійснює їх повноцінне утримання, з початку повномасштабної війни в Україні в нього відсутній дохід. Його дружина не отримує доходу ще з 2016 року, що підтверджується довідками форм ОК-5, ОК-7 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тому він та його дружина не мають можливості, без оформлення нових кредитів, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 77 670,50 грн. 
 
Клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Аналіз змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.
 
Водночас відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
 
За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).
 
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).
 
Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
 
Позовну заяву подано серпні 2021 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року - 2 270 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Отже, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір в розмірі 77 670,50 грн (2 589 016,67 х 1,5 % х 200 %).
 
На підтвердження майнового стану  ОСОБА_1 адвокат Гринько К. В. надав відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формами ОК-5 та ОК-7 з яких вбачається, що сума фактичного заробітку/доходу ОСОБА_1 за 2022 рік становить 13 000 грн. Крім цього, заявником надано копію посвідчення батьків багатодітної сім`ї від 30 серпня 2018 року серії НОМЕР_1 , а також копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
 
Доводи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гринька К. В., з урахуванням отриманого  ОСОБА_1 доходу (13 000 грн, 5 % від вказаної суми становить 650 грн) та розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій справі (77 670,50 грн), виходячи з характеру спірних правовідносин, дають підстави для висновку про необхідність часткового задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гринька К. В. та відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору в розмірі 77 670,50 грн за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Гринько К. В. вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц, від 21 грудня 2022 року у справі № 756/11351/18, від 09 лютого 2023 року у справі № 464/3214/16, від 19 квітня 2023 року у справі № 335/4991/16-ц.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гринько К. В. також заявив клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, посилаючись на те, що стягнута судом сума заборгованості є значною і не підтвердженою належними доказами. Виконання оскаржуваного судового рішення призведе до арешту банківських рахунків та майна ОСОБА_1 , а також до примусового виселення його з єдиного житла. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Заявивши клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Гринько К. В. не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення. Також заявником не надано документів про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.
 
Враховуючи, що заявником не наведено достатніх підстав і не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 136, 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гринька Кирила Вікторовича про зменшення розміру належних до сплати судових витрат за подання касаційної скарги або звільнення від їх сплати задовольнити частково.
 
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 77 670,50 (сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят) грн 50 коп. до ухвалення судового рішення у справі.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гринька Кирила Вікторовича на постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року.
 
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 266/4900/21 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 червня 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко