Постанова
Іменем України
 
28 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 588/1073/20
провадження № 61-6623св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державне підприємство «Тростянецьке лісове господарство»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сумцов Євген Станіславович, на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року у складі судді Щербаченко М. В., та постанову Сумського апеляційного суду від 16 червня 2022 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Собини О. І., Левченко Т. А.,
ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Тростянецьке лісове господарство» (далі - ДП «Тростянецьке лісове господарство») про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.
Свої вимоги мотивував тим, що з 29 квітня 1997 року він займав посаду лісничого Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство». За час роботи не мав доган, неодноразово нагороджувався за високі показники в роботі та виробничі досягнення.
З 2019 року керівництво ДП «Тростянецьке лісове господарство» почало здійснювати тиск на нього, який проявився у оголошенні безпідставної догани згідно із наказом від 09 жовтня 2019 року № 313, яку він не став оскаржувати, оскільки не передбачав, що дійде до звільнення.
У червні 2020 року до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження наказом від 05 червня 2020 року № 195, а наказом 
від 12 червня 2020 року № 203 було оголошено догану.
30 червня 2020 року наказом № 73-к він був звільнений з посади лісничого Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство» із 03 липня 2020 року на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.
У із викладеним просив скасувати, як незаконні, накази ДП «Тростянецьке лісове господарство»:
- від 05 червня 2020 року № 195 «Про підсумки проведеної колегії в Сумському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та виконання фінансово-господарської діяльності підприємства»; 
- від 12 червня 2020 року № 203 «Про результати проведення раптової ревізії»;
- від 22 червня 2020 року № 210 «Про результати проведення службового розслідування»; 
від 30 червня 2020 року № 73-к «Про звільнення».
Поновити  ОСОБА_1 на посаді лісничого Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство» та стягнути із ДП «Тростянецьке лісове господарство» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення до дати ухвалення судового рішення.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін в оскаржуваній частині постановою Сумського апеляційного суду від 16 червня 2022 року, позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» від 05 червня 2020 року № 195 «Про підсумки проведеної колегії в Сумському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та виконання фінансово-господарської діяльності підприємств» в частині застосованого до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів ДП «Тростянецьке лісове господарство», суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суду, виходив із того, що відповідачем доведено більшість викладених у наказах фактів порушення (невиконання та неналежного виконання) позивачем покладених на нього трудовим договором та посадовою інструкцією обов`язків, ураховуючи додержання відповідачем вимог статей 147-149 КЗпП України при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності за указані дисциплінарні проступки, тому вважав, що відсутні підстави для визнання незаконними та скасування вищезазначених наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У липні 2022 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сумцов Є. С.,звернувся до суду із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, просив їх скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У касаційній скарзі скаржник посилається на підстави касаційного оскарження визначені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Суди не звернули уваги на те, що наказ від 12 червня 2020 року № 203 та акт раптової ревізії не містять відомостей про те у чому полягала систематичність порушення правил проведення ревізій, адже позапланові ревізії проводились кожного разу у випадку виходу майстрів у відпустку, повернення з відпустки, про що складались документи. Розпорядження про проведення ревізій позивач видавав за типовим бланком, які подавались до відділу кадрів разом із заявами майстрів. Разом із тим, вимоги про реєстрацію таких розпоряджень наказом не передбачено, всі акти ревізій та акти прийому-передачі зареєстровані у відповідному журналі реєстрації актів ревізій Маківського лісництва.
Суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив вказане твердження позивача, пославшись лише на його необґрунтованість, не надавши при цьому належної правової оцінки.
Відповідачем не було надано доказів на підтвердження фактів, на підставі яких позивачу було обрано дисциплінарне стягнення у виді догани. При відсутності вини за всіма вказаними у спірному наказі 
від 12 червня 2020 року № 203 та акті проведення раптової ревізії 
від 12 червня 2020 року фактами працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Також вказував, що ні відповідач, ні суди першої та апеляційної інстанцій не надали чіткої правової оцінки контрольних функцій лісничого ОСОБА_1 , зокрема, у чому полягає суворий контроль та які межі такого контролю. Відповідач як роботодавець, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності по вказаному факту повинен встановити всі складові дисциплінарного проступку, якими є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків, а також шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою позивача.
Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності в діях (бездіяльності) позивача складу дисциплінарного проступку по факту незабезпечення ним належного контролю за виконанням майстром ОСОБА_2 покладених на нього обов'язків. Тому накладення відповідачем дисциплінарного стягнення згідно із наказам від 09 жовтня 2019 року № 313 є неправомірним і не може бути враховано як підставу для звільнення позивача.
Скаржник вказує на те, що наказ від 30 червня 2020 року № 73-к було видано, зокрема, на підставі наказу ДП «Тростянецьке лісове господарство» «Про результати проведення службового розслідування» від 22 червня 2020 року № 210, виданого на підставі акта службового розслідування Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство» від 19 червня 2020 року.
Примірник акта від 19 червня 2020 року, наданого відповідачем, не просто відрізняється іншою датою, а й за змістом (т. 1 а. с. 97-101). Зокрема, на другій сторінці акта від 17 червня 2020 року (т. 1 зворот а. с. 28) та на другій сторінці акта від 19 червня 2020 року (т. 1 зворот а. с. 97) в четвертому абзаці зверху зазначено різні показники загального об`єму дров`яної деревини шпилькових порід, що протягом березня 2020 року вивозилася до складу цеху переробки деревини та реалізовувалася споживачам 
(акт від 17 червня 2020 року 53,312 куб. м, що на 82,348 куб. м менше, ніж зазначено у наряді № 76 та наряді № 77; акт від 19 червня 2020 року 116,098 куб. м, що на 19,562 куб. м менше, ніж зазначено у наряді № 76 та наряді № 77). При цьому жодних доповнень чи змін до акта від 17 червня 2020 року окремо не складалося.
Таким чином, із актом службового розслідування від 19 червня 2020 року позивача не було ознайомлено, а саме акт від 19 червня 2020 року зазначений як підстава для видачі оскаржуваного наказу про звільнення, який у такому разі теж не може бути законним.
Також суди першої та апеляційної інстанцій не навели належного обґрунтування правомірності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно із наказом від 09 жовтня 2019 року № 313, а тому проступки допущені у лютому-квітні 2020 року, які нібито виявлені в ході службового розслідування, не можуть мати ознак систематичності при звільненні позивача із займаної посади.
Доводи інших учасників справи
У серпні 2022 року ДП «Тростянецьке лісове господарство» подало відзив на касаційну скаргу в якому вказує на те, що доводи касаційної скарги є безпідставними, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій - законними та обґрунтованими. Зазначає, що касаційна скарга не містить підстав неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , у інтересах якого діє Сумцов Є. С. , витребувано матеріали цивільної справи № 588/1073/20.
У серпні 2022 року справа № 588/1073/20 надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
ОСОБА_1 з 10 травня 1990 року перебував у трудових відносинах із відповідачем, займав різні посади, а із 01 жовтня 2002 року до 03 липня 2020 року постійно займав посаду лісничого Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство» (т. 1 а. с. 10-13).
Наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» -Зубка В. І. від 09 жовтня 2019 року № 313 «Про результати службового розслідування» лісничому Маківського лісництва ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та недостатній контроль за діями підлеглих працівників. Виявлені факти стосувались непроведення щоденного приймання лісопродукції до системи електронного обліку, непокладення штабелів лісоматеріалів на підкладки та невиконання сортиментного плану із заготівлі круглих лісоматеріалів клена (т. 1 а. с. 125, 126).
Указаний наказ було видано на підставі акта службового розслідування 
від 08 жовтня 2019 року, яке було проведено на підставі наказу 
в. о. директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» Кунцевського Д. І. 
від 02 жовтня 2019 року № 302 «Про службове розслідування» у зв`язку із виявленням під час вибіркової інвентаризації в ході державного фінансового аудиту підприємства залишків лісопродукції на лісосіках головного користування у кварталі 27 виділ 3/1 та кварталі 19 виділ 2/1 Маківського лісництва ДП «Тростянецьке лісове господарство» 
(т. 1 а. с. 127-129).
ОСОБА_1 не оскаржував наказ від 09 жовтня 2019 року № 313, яким йому оголошено догану.
Наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» -  Зубка В. І. від 05 червня 2020 року № 195 «Про підсумки проведеної колегії в Сумському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та виконання фінансово-господарської діяльності підприємства» (далі - наказ № 195) до лісничого Маківського лісництва ОСОБА_1 було застосовано попередження про недопущення перевиконання норм виробітку, затверджених на підприємстві при оформленні нарядів-актів на виконання робіт та за порушення порядку ведення документів з оформлення лісових пожеж (т. 1 а. с. 199, 200).
Указаний наказ № 195 було видано за результатами проведеного 29 травня 2020 року засідання технаради ДП «Тростянецьке лісове господарство», у тому числі за участі позивача, під час якої директором Зубком В. І. повідомлено про підсумки колегії в Сумському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, у тому числі, відмічений факт передачі недостовірних даних в указане управління та оформлення документації по пожежах, що відбулись у Маківському лісництві, у зв`язку із чим ОСОБА_1 за підсумками наради було доручено надати документи з поясненнями стосовно пожежі. Також інженером з охорони праці ОСОБА_5 під час технаради зазначено, що за результатами проведених ним з 20 до 26 травня 2020 року перевірок у Маківському лісництві слід доукомплектувати щит (т. 1 а. с. 202).
Наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» Зубка В. І. «Про результати проведення раптової ревізії» від 12 червня 2020 року № 203 (далі - наказ № 203) лісничому ОСОБА_1 , помічнику лісничого ОСОБА_6 оголошено догани, а майстру на лісозаготівельних роботах Маківського лісництва ОСОБА_7 було оголошено попередження (т. 1 а. с. 18-20).
Наказ № 203 був виданий на підставі акта та доповнення до нього за результатами проведення раптової ревізії, яка була призначена наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» Зубка В. І. від 01 червня 2020 року № 183 у зв`язку із поданими доповідними головного лісничого ОСОБА_8 та поясненнями провідного інженера лісового господарства ОСОБА_9 про ймовірне незаконне зрізання дерев у майстерській дільниці № 2 кв. 82 вид. 28 Маківського лісництва без відведення їх в рубку.
Наказом від 01 червня 2020 року № 183 з метою перевірки цих фактів та з`ясування обставин було доручено комісії провести раптову ревізію у майстерській дільниці № 2 Маківського лісництва лісгоспу, а у кв. 82 вид 28 площа 1,1 га - провести перелік дерев по пнях та звірити з польовим переліком дерев, зрубаних відповідно до матеріалів відводу, прохідна рубка в Маківському лісництві (т. 1 а. с. 34, 103-108).
Одночасно із проведенням указаної раптової ревізії наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» Зубка В. І. від 29 травня 2020 року № 180 також у Маківському лісництві було призначене службове розслідування.
Пунктом 2 наказу від 22 червня 2020 року № 210 провідному юрисконсульту підприємства ОСОБА_10 наказано підготувати матеріали на звільнення лісничого Маківського лісництва ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, оскільки до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, а матеріали щодо звільнення наказано передати до профспілкового комітету для отримання згоди на звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Пунктами 3-6 наказу від 22 червня 2020 року № 210 за наслідками службового розслідування до працівників Маківського лісництва ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та до інженера з нормування праці ОСОБА_12 були застосовані дисциплінарні стягнення. Пунктами 8-10 оскаржуваного наказу № 210 на відповідних посадових осіб та служб підприємства покладено відповідні обов`язки та контроль за виконанням наказу.
Профспілковій організації ДП «Тростянецьке лісове господарство» 
23 червня 2020 року було внесено подання від 23 червня 2020 року № 433 про надання згоди на звільнення лісничого Маківського лісництва лісгоспу ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України 
(т. 1 а. с. 191, 192).
Із протоколу засідання адміністрації та профспілкового комітету ДП «Тростянецьке лісове господарство» від 25 червня 2020 року № 17 установлено, що на засіданні були присутні всі 7 членів профкому, позивач також був запрошений. Під час засідання було заслухано директора підприємства Зубка В. І. та юрисконсульта ОСОБА_10 щодо підстав внесення подання про надання згоди на звільнення позивача. Також слово надавалось ОСОБА_1 , який повідомив про свою незгоду зі звільненням із указаних у поданні роботодавця підстав. Стосовно указаних порушень та недоліків у роботі на посаді лісничого повідомив, що помилки може виправити. Перед прийняттям профспілковим комітетом рішення представники адміністрації підприємства залишили засідання. Було прийнято рішення про проведення таємного голосування, у результаті якого більшістю голосів (5 з 7) прийнято рішення про надання профспілковим комітетом згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 250-253).
Наказом директора ДП «Тростянецьке лісове господарство» Зубка В. І. 
від 30 червня 2020 року № 73-к «Про звільнення», ураховуючи згоду профспілкового комітету, ОСОБА_1 03 липня 2020 року звільнений із посади лісничого Маківського лісництва у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, оскільки до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Матеріали щодо звільнення наказано передати до профспілкового комітету для отримання згоди на звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 33).
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
У відповідності до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України).
Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.
Отже, для припинення трудових правовідносин з кожної конкретної підстави існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов`язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним.
Із вказаної підстави працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково.
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, потрібно з`ясувати, в чому конкретно полягало порушення, що стало підставою для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України та чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Отже, працівник може бути звільнений за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України лише в разі порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені працівником після того, як до нього було застосовано дисциплінарне чи громадське стягнення (яке не скасоване та не втратило юридичної сили за давністю). При звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин.
При цьому систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібне існування факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) вчинення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків їх не знято і не погашено.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, яким він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У розглядуваній справі ОСОБА_1 оскаржує, зокрема, наказ ДП «Тростянецьке лісове господарство» від 30 червня 2020 року № 73-к «Про звільнення» з посади лісничого із підстави передбаченої пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Надаючи оцінку наявності систематичного характеру невиконання або неналежного виконання позивачем трудових обов`язків, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що до ОСОБА_1 наказом відповідача від 09 жовтня 2019 року № 313 «Про результати службового розслідування» застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за результатами проведення службового розслідування на підставі акта службового розслідування від 08 жовтня 2019 року за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та недостатній контроль за діями підлеглих працівників. Виявлені факти стосувались непроведення щоденного приймання лісопродукції до системи електронного обліку, непокладення штабелів лісоматеріалів на підкладки та невиконання сортиментного плану із заготівлі круглих лісоматеріалів клена.
Суд першої інстанції вказував, що на момент оголошення позивачу указаним наказом догани за відсутність контролю за виконанням вимог пункту 3.1 Інструкції з електронного обліку продукції № 202 до позивача попереднім наказом від 11 травня 2019 року «Про результати раптової ревізії» також вже була оголошена догана за вчинення аналогічного проступку щодо незабезпечення щоденного прийняття заготовленої лісопродукції. Указаний наказ від 11 травня 2019 року № 168 станом на 
09 жовтня 2019 року в силу вимог статті 151 КЗпП України не втратив за давністю юридичної сили. Крім того, наказ № 313 позивачем у встановлені законом строки не оскаржувався, при розгляді дисциплінарного проступку позивач фактично погодився із порушеннями, які допустив підлеглий йому працівник.
У подальшому наказом від 05 червня 2020 року № 195 «Про підсумки проведеної колегії в СОУЛМГ та виконання фінансово-господарської діяльності підприємства» до лісничого Маківського лісництва ОСОБА_1 було застосовано попередження про недопущення перевиконання норм виробітку, затверджених на підприємстві при оформленні нарядів-актів на виконання робіт та за порушення порядку ведення документів з оформлення лісових пожеж.
Наказом від 12 червня 2020 року № 203 «Про результати проведення раптової ревізії» позивачу оголошено догану за допущені порушення посадової інструкції лісничого щодо неналежної організації охорони та захисту лісу від самовільних рубок, нездійснення контролю за апаратом лісництва і лісовою охороною стосовно виконання покладених на них обов`язків, порушення порядку зарахування на посаду майстра лісу, систематичне порушення правил проведення ревізій обходів та дільниць, та Інструкції про порядок проведення ревізій лісових обходів (майстерських дільниць) та наказу директора підприємства від 25 вересня 2018 року № 267 «Про порядок проведення позапланових ревізій лісових обходів та майстерських дільниць».
Суди встановили, що оспорюваний наказ від 12 червня 2020 року № 203 «Про результати проведення раптової ревізії», яким позивачу оголошено догану за змістом та формою не суперечать нормам трудового законодавства, у наказі зазначено посилання на нормативні акти, дата і місце, ким його видано, кого він стосується, підстави його видання і застосовані стягнення.
Посилання позивача на те, що він не порушував Методичні вказівки з відведення та таксації лісосік та наказу директора «Про відведення лісових ділянок для заготівлі деревини та проведення огляду місць використання лісових ресурсів», оскільки контроль за цим покладається на головного лісничого, є безпідставними, оскільки виявлені недоліки в роботі позивача входять до кола його посадових обов`язків. Так, у пункті 14 посадової інструкції лісничого вказано, що лісничий Маківського лісництва організовує роботи по відводу і таксації лісосік призначеної ділянки в рубку; в розділі І посадової інструкції ОСОБА_1 вказано, що на лісничого покладається керівництво всім комплексом робіт, які проводяться в лісництві, відповідно до встановленого плану з урахуванням лісорослинних умов; у своїй роботі лісничий керується постановами, діючими положеннями та інструкціями, наказами й розпорядженнями вищестоящих організацій і дирекції лісгоспу. 
Оскільки організація роботи по відводу і таксації лісосік призначеної ділянки в рубку належить до трудових функцій ОСОБА_1 , то організовуючи виконання такого виду робіт, він мав узгодити відповідні питання з уповноваженим працівником лісгоспу та доручити їх проведення у визначений день помічнику лісничого. Позивачем не спростовано того, що він допустив до проведення відводу з передачею клейма неуповноважених осіб. Вказане підтверджено показами свідків та письмовими доказами у справі (акт раптової ревізії, письмові пояснення працівників лісгоспу).
Колегія суддів вважає безпідставними доводи касаційної скарги щодо розбіжностей у акті службового розслідування від 19 червня 2020 року, оскільки відповідач надав до суду оригінал акта, достовірність викладених даних у якому підтвердили свідки - голова та члени комісії. Такий чином, суд першої інстанції, із яким погодився апеляційний суд, дослідивши акт службового розслідування від 19 червня 2020 року, допитавши свідків, обґрунтовано вважав, що викладені в пунктах 1-3 акта порушення (невиконання та неналежне виконання) покладених на ОСОБА_1 трудових обов`язків, є доведеними відповідачем, які, ураховуючи застосоване наказом від 09 жовтня 2019 року № 313 до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани, набули ознак системності.
Таким чином, встановивши, що позивач не виконував без поважних причин обов`язки, покладені на нього трудовим договором і посадовою інструкцією та врахувавши, що до  ОСОБА_1 вже застосовувались дисциплінарні стягнення за невиконання трудових обов`язків, суд першої інстанції, із яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України відбулось із дотриманням вимог закону, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поновлення його на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, касаційний суд не встановив.
Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сумцов Євген Станіславович, залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Є. В. Петров
 
                                                                                                          А. І. Грушицький
 
                                                                                                          І. В. Литвиненко