П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/8785/22                                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.   
                                                                                      Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   

01 травня 2023 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 березня 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 28.10.1996.
20.11.2020 позивачу виповнилося 60 років.
16.02.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою та документами для призначення пенсії за віком.
Рішенням головного управління від 24.02.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 27 років.
Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача склав 13 років 5 місяців 24 дні. До страхового стажу не враховано період роботи з 02.12.1983 по 18.09.2003 в колгоспі «Нове життя» згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок колгоспників, затвердженої Міністерством сільського господарства СРСР в серпні 1975 року, а саме - відсутні записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів в даному господарстві. Для підтвердження зазначеного періоду позивач надав довідку від 02.02.2021 №56, видану комунальним підприємством «Об`єднаний трудовий архів сіл, селища Хмельницького району», однак підстав для її врахування немає, оскільки в первинних документах (книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника) зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Жодних інших документів підтверджуючих період роботи з 02.12.1983 по 18.09.2003 передбачених Порядком № 637 ОСОБА_1 не надав.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.01.2022 у справі №686/28988/21 вимоги заяви ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , первинного документу, а саме: архівної довідки №56 від 2 лютого 2021 року на прізвище « ОСОБА_2 ». Встановити факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з колгоспом Нове життя (СТОВ Нове життя с. Миколаїв, Хмельницького району, Хмельницької області) в період з 2 грудня 1983 року по 18 вересня 2003 року.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 22.02.2022.
27.05.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно з поданою заявою позивачу призначено пенсію за віком з 01.04.2022.
01.07.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком з дати первинного звернення.
Листом від 05.08.2022 №6373-5615/В-03/8-2200/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що на момент первинного звернення 16.02.2021 у позивача був відсутній страховий стаж 27 років, підтверджений первинними документами. Крім того з заявою і необхідними документами, підтверджуючими страховий стаж, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 27.05.2022, тому підстави для призначення пенсії з 16.02.2021 відсутні.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У силу вимог п.4.1 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).
Абзацом 8 частини 2 статті 5 Закону №1058-ІV визначено, що виключно цим Законом визначаються: пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.
У силу вимог ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;
55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;
56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;
56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;
57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;
57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;
58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.
Згідно з ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
З матеріалів справи встановлено, що на дату первинного звернення із заявою про призначення пенсії (16.02.2021) ОСОБА_1 досягнув 60-річного віку, його страховий стаж становить не менше 27 років, що дає право на призначення пенсії за віком.
Спір між позивачем і відповідачем у цій справі виник у зв`язку з тим, що орган Пенсійного фонду України вважає днем звернення за призначенням пенсії повторне звернення ОСОБА_1 після звернення до Хмельницького міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності документів.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що право позивача на отримання пенсії в цьому випадку не може ставитися в залежність від факту подання відповідачу додаткових документів і підлягає поновленню з моменту виникнення такого права, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.
Відповідно до пп.1 п.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, вперше позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 16.02.2021, тобто упродовж трьох місяців після досягнення пенсійного віку. Подавши вказану заяву, позивач заявив про своє волевиявлення щодо отримання пенсії.
Суд звертає увагу, що розбіжності у правовстановлюючих документах, які підтверджують страховий стаж позивача виникли не з вини останнього, та не залежали від волі позивача, а рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.01.2022 у справі №686/28988/21 лише встановлено факт належності позивачу документів, які були додані останнім до заяви від 16.02.2021.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію з 16.02.2021, а тому правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV з 16.02.2021.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про   задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.