Справа № 308/3086/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        17 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В., 
з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ТзОВ «Вердикт Капітал» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 308/3086/20 (Головуючий: Дергачова Н.В.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 04 березня 2020 року ОСОБА_1 отримала від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 31.01.2020 року на вимогу ТОВ «Вердикт капітал», який позивачка вважає що не підлягає виконанню, оскільки стягувач став кредитором після укладення 04.07.2019 року договору № 23 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Родовід банк» переуступив стягувану належне йому право вимоги боргу з ОСОБА_1 . З поданням документів нотаріусу стягувач допустив подвійне стягнення, тобто зловживання правами кредитора.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року по справі № 308/2295/13-ц стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» кошти за кредитним договором № 2/АА-090-07.2 від 06.03.2007 року в сумі 267 097,91 грн.
На виконання цього рішення судом першої інстанції було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в межах провадження ВП 51237021.
Вказує, що ТзОВ «Вердикт Капітал» було відомо про те, що існує це виконавче провадження, оскільки він звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про заміну кредитора саме у цьому виконавчому провадженні.
До договору про відступлення прав від 04.07.2019 року стягувачем було додано додаток № 1, за яким первісний кредитор – банк переуступив стягувану заборгованість за основним зобов`язанням в сумі 374 495,90 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 264 840,35 грн. Саме на цю суму і був вчинений виконавчий напис.
Позивачка вважає, що дії кредитора-стягувача - ТОВ «Вердикт капітал» призвели до того, що на виконання зобов`язань за кредитним договором № 2/АА-090-07.2 від 06.03.2007 року ОСОБА_1 повинна наразі сплачувати кошти одному і тому ж кредитору - ТОВ «Вердикт капітал» 2 рази за двома виконавчими провадженнями: за ВП № 51237021, що відкрите на виконання рішення суду від 20.05.14 року в кінцевій сумі 267 097,71 грн. та за ВП № 61307619, що відкрите на виконання виконавчого напису - в сумі 639 336,26 грн.
Дія кредитного договору була закінчена 06.03.2014 року, рішення суду про стягнення заборгованості було ухвалене 20.05.14 року – після завершення дії кредитного договору.
У випадку з ОСОБА_1 стягувач двічі звернувся до виконавчої служби за подвійним стягненням. Саме тому другий раз він і звернувся до приватного виконавця.
В рішенні від 20.05.2014 року встановлено, що банк звертався до боржника з листом - вимогою № 211 від 12.09.2012 року, в якому просив погасити заборгованість.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно під способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Цими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «Сведбанк», а отже право кредитора нараховувати відсотки чи інші платежі припинене не тільки у зв`язку з закінченням строку кредитування, але і у зв`язку зі зверненням банку до суду. 
Отже, сума боргу, що підлягає до сплати за цим кредитним договором, визначена в рішенні суду від 20.05.14 року, а сума, визначена у виконавчому написі - недійсне, неіснуюче зобов`язання, що не підлягає виконанню.
Новий кредитор - ТОВ «Вердикт капітал» при підписанні договору про відступлення права вимоги набув права, що належали первісному кредитору - банку. Відповідно, він користується правами та повноваженнями первісного кредитора.
Останній день виникнення права вимоги у кредитора за відсотками та кінцевим платежем - 06.03.2014 року. У виконавчому написі нотаріус вказав, що строк платежу за кредитним договором №2/АА-090.07.2 від 06.03.2017 року настав, а також, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.07.2019 року до 12.12.2019 року.
В оскаржуваному написі не міститься відомостей про те, що стягувач надав нотаріусу виписку з рахунку боржника за період з 04.07.19 року до 12.12.19 року. Однак у написі вказано, що строкова заборгованість за кредитом, за комісією за відсотками та за штрафами і пенями – 0.
Відповідальність за порушення прав боржника ОСОБА_1 покладається також на стягувана - ТОВ «Вердикт Капітал», який з метою подвійного стягнення коштів звернувся до нотаріуса, а також на нотаріуса зважаючи на наведені порушення ним норм, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,00 грн. та 420,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, 31.01.2020 року за реєстровим № 907 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 639 986,26 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1 260,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500,00 грн., а всього 16 760,00 грн..
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ТзОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог немає. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, які і були надані відповідачем на підставі чого нотаріусом вчинено виконавчий напис. Безспірним боргом є борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника – вимога кредитора вважається безспірною і у даному випадку борг є безспірним. Крім цього апелянт не погоджується з приводу витрат на правничу допомогу, вказуючи на навмисне зловживання заради збагачення, зокрема, отримання майнової вигоди внаслідок завищення суми оплати за надання правничої допомоги. Справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до малозначних і доводи наведені в позовній заяві та рішенні суду, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду і практику за категорією таких справ слід вважати установленою, а тому гонорар адвоката у визначеному рішенням розмірі не відповідає критеріям співмірності. Вартість адвокатських послуг у даному випадку є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах, при цьому враховуючи, що відповідачем було подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
17 травня 2023 року представник ОСОБА_1 – адвокат Стецяк Т.І. подала до Закарпатського апеляційного суду клопотання про приєднання до матеріалів справи договорів про відступлення прав вимоги від 03.08.2022 року та 17.08.2022 року, а також лист № 17/08-2 від 17.08.2022 року про відсутність заборгованості.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Представник ТзОВ "Вердикт Капітал" у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа ТзОВ "Вердикт Капітал"і дана обставина не перешкоджає розгляду справи за його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що 06 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством “Родовід Банк” та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2/АА-090-07.2, згідно яким банк надав, а позичальник отримав суму кредиту, у розмірі 30 217,00 дол. США. Кредит було надано строком на 84 місяці, зі сплатою 12,5%; річних, з терміном остаточного погашення суми кредиту, не пізніше 06 березня 2014 року. 04 жовтня 2008 року, додатковою угодою №1 до кредитного договору №2/АА-090-07.2 від 06.03.2007 року, було встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 14,5% річних.
17 червня 2009 року, відповідно до Закону України “Про банки і банківську діяльність”, Відкрите акціонерне товариство “Родовід Банк” змінило найменування на Публічне акціонерне товариство “Родовід Банк”.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 30 217,00 дол. США, про що свідчить заявою на видачу готівки №10_6 від 06.03.2007 року.
Взяті на себе зобов`язання щодо сплати суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором, ОСОБА_1 не виконала, у зв`язку з чим, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до відповідача з листом-претензією за №211 від 12.09.2012 року. Оскільки, претензія ОСОБА_1 була залишена без задоволення, а тому ПАТ «Родовід банк звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства “Родовід Банк” до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “Родовід Банк” суму боргу в розмірі 267 097,91 грн., що у доларовому еквіваленті складає – 33 416,48 дол. США, з яких: 14 378,89 дол. США – сум кредиту, в тому числі простроченого; 7 838,07 дол. США - відсотки, в тому числі прострочені; 10 296,46 дол. США – пеня; 903,06 дол. США – 3% річних.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “Родовід Банк” судовий збір у розмірі 2670,98 грн.
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року дане рішення залишено без змін.
04 липня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» з однієї сторони та ТзОВ «Вердикт Капітал з другої сторони уклали Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого новий кредитор (ТзОВ «Вердикт Капітал) набуває права вимоги Банку до позичальників та поручителів, у тому числі до ОСОБА_1 ..
Судом першої інстанції також встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2021 року у справі № 308/2295/13-ц, було замінено сторону вибулого стягувача: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у справі № 308/2295/13-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2/АА-049-06,2.
31 січня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, вчинив на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстровий № 907, за яким з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській обл. 15.11.2005 року, фактичне місце проживання невідоме, фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за Кредитним договору 2/АА-090.07.2 від 06.03.2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк", код ЄДРПОУ 14349442 правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 23 від 04.07.2019 є ТОВ "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, заборгованість за Кредитним договором 2/АА-090.07.2 від 06.03.2007 року.
Строк платежу за Кредитним договором 2/АА-090,07.2 від 06.03.2007 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.
Стягнення заборгованості проводилося за період з 04.07.2019 року по 12.12.2019 року.
Сума заборгованості складає 639 336,26 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 374 495,91 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 264 840,35 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн.
За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, ТОВ "Вердикт Капітал", в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 639 986,26 грн.
За постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. було відкрито виконавче провадження ВП № 61307619 від 18.02.2020 року з виконання вищезазначеного виконавчого напису.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема - пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81 ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Колегія суддів, також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткової обґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн. 
Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Стаття 137 ЦПК України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.
Позивачем у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копію додатку № 1 договору про надання юридичних послуг, правову допомогу від 22.11.2019 року, розрахунком приблизних витрат до договору про правову допомогу від 22.11.2019 року.
Судом проаналізовано наданий розрахунок, враховано те що частина із робіт, така як складення заперечення на відзив, складання апеляційної скарги або відзиву на скаргу і т.д., адвокатом не виконувалася та обґрунтовано дійшов що судові витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн. є завищеними.
Проте, враховуючи що дана справа знаходилася у провадженні з березня 2020 року, складалася заява про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів, адвокатом Стецяк Т.І. вчинялися дії щодо самостійно збирання доказів, а тому колегія суддів вважає, що розмір судових витрат на правову допомогу визначений судом першої інстанції у розмірі 15 500 грн. є належним чином обґрунтованим та не суперечить принципу розподілу судових витрат. 
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як такі не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 24 травня 2023 року.

Головуючий

Судді: