ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 квітня 2023 року           справа №200/4605/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі №200/4605/22 (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 при визначенні недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за запитом приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г. В.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г. В. для включення до складу спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відповідну довідку із врахуванням суми неотриманої пенсії померлої за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 без обмеження будь-яким строком.
В обгрунтування позову зазначив, що є сином ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку у відповідача.
Після смерті матері відкрита спадщина. Приватний нотаріус направив до відповідача запит про наявність невиплаченої за життя ОСОБА_2 пенсії, на який отримав відповідь, що сума недоотриманої пенсії за дні життя ОСОБА_2 складає 71009,44 грн. 
У відповіді також зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 буде розраховуватись за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, у зв`язку з чим суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. 
Таким чином, відповідачем протиправно не видано довідку про повний розмір недоотриманої пенсії померлої матері позивача. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправним дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 при визначенні недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за запитом приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. для включення до складу спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відповідну довідку із врахуванням суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 01.01.2019 без обмеження будь-яким строком.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги .
Оскільки ОСОБА_2 за життя не вжила заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, тому відповідачем пенсійні кошти за період з 01.04.2016 року по 21.09.2019 року не нараховувались. За результатом розгляду запита нотаріуса проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 66979,57 грн за період з 22.09.2019 року по 31.10.2021 року з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058. 
Також пенсія ОСОБА_2 за березень 2016 року у розмірі 1275,90 грн. нарахована, але не виплачена.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно з довідкою від 18.04.2019 № 3216-5000112848 позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
27.07.2022 позивач звернувся до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою при прийняття спадщини. 
27.07.2022 у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 11/2022 (спадкодавець ОСОБА_2 ).
02.09.2022 Управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь за № 0500-1518-8/53019 на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 , в якій вказано, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 складає 71009,44 грн.
У вказаній відповіді зазначено, що з урахуванням статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної ініціативи, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим зазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. 
16.09.2022 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвою Г.В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії за дні життя, що складає 71009,44 грн. згідно інформації, наданої відділом обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в Донецькій області від 02.09.2022 за № 0500-1518-8/53019. 
У вказаній інформації зазначено, що з урахуванням статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної ініціативи, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим зазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Вказане свідоцтво зареєстровано у Спадковому реєстрі 16.09.2022.
Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що в межах спірних правовідносин відповідачем помилково застосовано під час обрахунку суми недоотриманої пенсії трирічний строк виплати пенсії (до моменту смерті). При цьому заборгованість пенсійних виплат ОСОБА_2 за життя у період з 01.03.2016 по 01.01.2019 сталася з вини пенсійного органу, тому нарахована заборгованість по її пенсії повинна бути визначена в довідці без обмеження будь-яким строком.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Предметом спору в даній справі є правомірність дій відповідача щодо застосування під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлої матері позивача трирічного строку виплати пенсії (до моменту смерті).
Згідно статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
На підставі статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (Далі - Порядок № 22-1).
На підставі пункту 2.26 Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
На підставі частини третьої статті 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерел формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058. Відтак, інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих вказаним Законом №1058, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Відповідно до статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
При цьому суд наголошує, що право на отримання пенсії є конституційною гарантією. 
Суми пенсії є власністю пенсіонера, адже з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.
Як визначено статтею 46 Закону № 1058-VI нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. 
У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону № 1058.
Як свідчать матеріали справи, виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась органами Пенсійного фонду України до лютого 2016 року включно. Нараховано, але не виплачено суму пенсії ОСОБА_2 за березень 2016 року.
Відповідач наголошує, що з квітня 2016 року до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не зверталась до пенсійного органу з заявою про поновлення виплати пенсії. Отже, пенсія за життя ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 21.09.2019 не нараховувались. 
Проте ці доводи є неприйнятими, оскільки зупинення виплати пенсії особі, що перебуває на обліку в пенсійному органі, не є тотожнім ненарахуванню пенсії. Крім того, відповідач на запит нотаріуса надав відомості, що сума недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 складає 71009,44грн (після розгляду наданих позивачем документів вказана сума була зменшена до 66979,57 грн. за період з 22.09.2019 по 31.10.2021). 
Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).
Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).
Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).
Таким чином, з огляду на загальновідомі обставини тимчасової втрати контролю з боку України над певною територією Донецької та Луганської області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність вини ОСОБА_2 в несвоєчасному одержанні за життя пенсійних виплат, визначених Законом № 1058.
Відтак, підлягають застосуванню приписи частини другої статті 46 Закону № 1058, відповідно до яких нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Отже, відповідачем помилково застосовано під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлої матері позивача трирічний строк виплати пенсії (до моменту смерті).
Оскільки заборгованість пенсійних виплат ОСОБА_2 за життя у період з 01.03.2016 по 01.01.2019 сталася з вини пенсійного органу, тому нарахована заборгованість по її пенсії повинна бути визначена в довідці без обмеження будь-яким строком.
Суд не приймає посилання апелянта на судове рішення Донецького апеляційного суду у справах № 243/5743/19, провадження № 22-ц/804/3024/19, оскільки обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин є висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/4605/22 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/4605/22 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06 квітня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2023 року.

Головуючий суддя                                                               І.Д. Компанієць

Судді                                                                                   А.В. Гайдар

                                                                                                 Е.Г. Казначеєв