ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 р.	Справа № 520/6652/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача   Ломакіна Е.В.
представника відповідача   Гвоздецької О.М.               
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.11.22 року по справі № 520/6652/22
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Національної поліції України в Харківській області                  
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області  ( далі - відповідач, ГУ НП в Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 258 від 02.05.2022 року про застосування до начальника ITT № 3 Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 233 о/с від 04.05.2022 року,  яким начальника ITT № 3 Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 04.05.2022 року;
- поновити на службі в поліції майора поліції ОСОБА_1 на посаді ITT № 3 Головного Управління Національної поліції в Харківської області, з 4 травня 2022 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 02.05.2022 року по день ухвалення судового рішення;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24 лютого 2022 року до 28 лютого 2022 року за п`ять календарних днів у розмірі 5357 грн та за період, починаючи з 1 березня 2022 року по день ухвалення судового рішення в розмірі 30000 грн щомісячно, як складову частину грошового забезпечення, визначеного позивачу на день звільнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач діяв неправомірно. Накази Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 258 від 02.05.2022 року та 233 о/с від 04.05.2022 року підлягають скасуванню, оскільки винесені без врахування всіх фактичних обставин справи та фактичну диспозицію речей, з порушенням вимог чинного законодавства. При прийнятті рішення не враховано, що всі здійснені ОСОБА_1 дії в період з 19.04.2022 року до 29.04.2022 року були здійснені під загрозою фізичної розправи.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким  задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, позивач в апеляційній скарзі вказав, що відомості до ЄРДР від 14.04.2022  за кримінальним провадженням № 62022170020000258, внесені територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві не містять жодних посилань на начальника ITT №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 .  Вказує, що в рамках зазначеного кримінального провадження повідомлення про підозру, затримання або інші процесуальні дії відносно начальника ITT № 3 УНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 не проводилися. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/3047/22 постановлено звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України на підставі ч.3 ст. 111 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито. Зазначає, що судом не  застосовано презумпцію невинуватості особи у кримінальному процесі, адже до набрання обвинувального вироку законної сили, особа не може вважатися винною у вчиненні кримінально караного діяння, як і не має жодних правових наслідків вручення особі повідомлення про підозру, адже сама по собі процесуальна дія у вигляді повідомлення про підозру жодним чином не встановлює активних обставин справи. Вказує, що в ході проведення службового розслідування не встановлені обставини, які обтяжують відповідальність позивача та які пом`якшують. Вважає, що суд першої інстанції не надав жодного правового аналізу процедурі притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без  задоволення, а рішення суду першої  інстанції - залишити без змін.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити та скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року і ухвалити нове рішення по повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Представник відповідача підтримала відзив на апеляційну скаргу, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
 Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення позивача та його  представника, представника відповідча, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді начальника ІТТ №3 ГУНП в Харківській області у званні майора поліції.
Наказом ГУ НП в Харківській області № 578 від 30.04.2022 року "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено та проведено службове розслідування відносно позивача. Підставою для його проведення слугувала інформація про внесення територіальним управлінням ДБР відомостей до ЄРДР від 14.04.2022 року № 62022170020000258 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відносно начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції Літовченка Є.І., який з початку збройної агресії російської федерації проти України перебував на окупованій збройними силами РФ території - м. Вовчанськ Харківської області, приблизно в середині квітня 2022 року  перейшов на бік ворога та вступив до лав новоствореного відділу поліції на посаду оперуповноваженого, де ніс службу до 29.04.2022 року ( а.с. 106-107).
У ході службового розслідування встановлено, що опитаний начальник ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_1 пояснив, що у 2015 році він був призначений на посаду начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області, службу проходив у м. Вовчанськ Харківської області, 24.02.2022 року близько 05:00 перебуваючи вдома, почув вибухи та поїхав до ITT № 3 ГУНП в Харківській області, яке розташоване у приміщенні відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. Через деякий час після прибуття до ITT, ОСОБА_1 направився до чергової частини, де отримав табельну вогнепальну зброю, після цього взяв тривожну валізу. Потім він разом з підлеглими ITT № 3 передав поліцейським БКС ГУНП в Харківській області  затриманих, які утримувалися в умовах ITT № 3, для їх подальшого конвоювання до ITT № 1 ГУНП в Харківській області у м. Харків. Після цього ОСОБА_1 , зібрав особовий склад ITT № 3, з якими організовано виїхав до с. Старий Салтів Харківської області, куди евакуювався особовий склад відділу поліції № 1 Чугуївського РУП. Прибувши на місце, нікого з поліцейських ВП № 1 ЧРУП вони не знайшли. Після цього він зв`язався з начальником ВОДІТТ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_2 , який надав вказівку їхати до ВОДІТТ у м. Харків. Особовий склад ITT №3 в повному складі виїхав до ВОДІТТ ГУНП в Харківській області, яке розташовується у приміщенні ITT № 1 ГУНП в Харківській області. Проте, не отримавши чітких вказівок щодо подальших дій, особовий склад ITT № 3 повернувся назад до м. Вовчанськ Харківської області. По прибуттю до м. Вовчанськ працівники ITT № 3 роз`їхалися по домам. Через деякий час його додали у загальний чат працівників ВП № 1 Чугуївського РУП у месенджері "Telegram". Приблизно через декілька днів, коли точно ОСОБА_1 не пам`ятає, поліцейські, які залишилися у м. Вовчанськ, зібралися у місцевому будинку культури, щоб вирішити як у подальшому діяти. Хто йому повідомив про даний збір діючих поліцейських, ОСОБА_1 не пам`ятає. На вказаному зборі поліцейських було вирішено організувати патрулювання території м. Вовчанськ у нічний час для запобігання мародерству. Організацію патрулювань та керування поліцейськими на себе взяв начальник СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП капітан поліції ОСОБА_3 , яким був складений графік патрулювання та список задіяного особового складу. Патрулювання здійснювалися приблизно з 18:00 до приблизно 04:00 за графіком "ніч патрулювання - дві доби вихідних". Так вони здійснювали патрулювали близько тижня. 09.03.2022 року у м. Вовчанськ він зустрів командира відділення БКС ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 . Вони стояли, коли повз них проїхав оперуповноважений СКП ВП №1 ОСОБА_5 про те, що усім поліцейським потрібно буде зібратися. Того ж дня об 11:00 год. поліцейські, що знаходилися у м. Вовчанськ, зібралися у приміщенні будинку культури. На зборах група поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП, серед яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 розповіли, що напередодні увечері їх затримали російські військові та утримували усю ніч. Під час утримання російські військові схиляли вказаних поліцейських до співробітництва. Поліцейський ОСОБА_8 відмовився від співпраці з окупаційною владою та написав заяву про відмову від співробітництва. Також поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що через деякий час приїдуть представники РФ, які виявили бажання поспілкуватися з поліцейськими. Цього ж дня, 09.03.2022 року близько 15:00 на збір поліцейських у будинку культури прийшли три представника силових структур РФ з автоматичною зброєю, один з яких представився "Олександром Олександровичем". Останній закликав поліцейських Національної поліції України виходити на службу під їх контролем. При цьому вказаний представник РФ наголосив на необхідність здачі табельної вогнепальної зброї окупаційній владі. У разі відмови поліцейських від здачі вогнепальної зброї, представники силових структур РФ висловили погрози вилучити зброї із застосуванням сили. У зв`язку з цим 09.03.2022 року було прийнято рішення про невидачу поліцейськими пістолетів. На вказаних зборах представник РФ "Олександр Олександрович" переписав кожного присутнього поліцейського, його ПІБ, серію та номер службового посвідчення, серію та номер пістолета. Наприкінці зборів " ОСОБА_11 " наказав зібратися поліцейським наступного дня об 17:00 год. та більш детально обговорити питання подальшого співробітництва. Наступного дня, на призначений збір ніхто з поліцейських, у тому числі і ОСОБА_1 не прийшов. Про даний факт хтось з місцевих мешканців повідомив російським військовим, які розташувалися в адмінбудівлі ВП № 1 Чугуївського РУН. Зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо, що до відділу поліції ходив хтось з цивільних осіб та представники РФ наполягали на здачі поліцейськими табельної вогнепальної зброї. 11.03.2022 року близько 10:00 поліцейські, які були у м. Вовчанськ, знов зібралися у будинку культури, де було наголошено про необхідність здачі табельної вогнепальної зброї. У цьому ж будинку культури більша частина поліцейських здала свою табельну вогнепальну зброю. При цьому на аркуші папері записували наступне: хто з поліцейських - здав зброю із зазначенням порядкового номеру, ПІБ цього поліцейського, найменування зброї, її кількість, кількість боєприпасів. Зброю складали в ящики, які приніс оперуповноважений СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_13 . Останній контролював здачу зброї та звіряв з якимось списком. Крім цього, працівники ІТТ № 3 написали рапорти на ім`я начальника ГУНП в Харківській області про те, що вони під загрозою життю та здоров`ю здали свою табельну вогнепальну зброю представникам РФ. Даний рапорт ОСОБА_1 відправив через месенджер начальникові ВОДІТТ ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 Хто та кому у подальшому передав табельну вогнепальну зброю працівників поліції ОСОБА_1 не відомо. 12 або 13 квітня 2022 року у м. Вовчанськ він зустрів помічника чергового ЧЧ ВП №1 Чугуївського РУП ОСОБА_14 , який проінформував його про черговий збір поліцейських на 14.04.2022 року у приміщенні Вовчанської районної прокуратури. Дану інформацію ОСОБА_1 розповсюдив серед підлеглих ІТТ № 3. 14.04.2022 року о 10:00 год. біля будівлі Вовчанської районної прокуратури зібралися поліцейські у кількості близько 27-30 осіб, які зайшли до службового кабінету керівника Вовчанської районної прокуратури та через деякий час до нього прибули три представника РФ. Формений одяг останнього представника РФ був без розпізнавальних знаків. Один з тих, хто був у військовій формі, був з автоматичною зброєю. Один з цих представників РФ, який був у зеленій військовій формі, почав наголошували на тому, що у м. Вовчанськ має функціонувати поліція, оскільки збільшилася кількість звернень громадян про конфлікти на побутовому грунті. На початку зборів вказані особи РФ запропонували присутнім поліцейським залишити приміщення районної прокуратури лише тим хто виявить бажання не співпрацювати з окупаційною владою. Одна з присутніх поліцейських, дані її ОСОБА_15 не відомі, на початку зборів відмовилась від вказаної співпраці. Представники РФ записали її дані та адресу і вона залишила приміщення прокуратури. На даних зборах представники РФ повідомили про те, що служба в поліції у перший час буде здійснюватися за українським законодавством, заробітну плату поліцейські новоствореного "відділу поліції" у м. Вовчанськ будуть отримувати готівкою у російських рублях. Хтось з поліцейських вголос категорично заперечив виконувати накази представників РФ та звітувати перед ними, на що останні відрекомендували ОСОБА_3 як посередника між поліцейськими Національної поліції України та представниками РФ.  Крім цього, представники РФ уповноважили ОСОБА_3. на виконання управлінських функцій відносно інших поліцейських та представили його заступника по громадській безпеці - ОСОБА_12 (начальник СП ВП № 1 Чугуївського РУП).  Під час даних зборів представники РФ роз`яснили, що поліцейські, які погодяться на співпрацю з окупаційною владою будуть виходити на службу без зброї, але, у разі необхідності затримання або іншої події, поліцейські через призначеного ними посередника - ОСОБА_3 буде надаватися допомога озброєними російськими військовими. Потім представники РФ на даних зборах склали список поліцейських, які погодилися на їх умови подальшого проходження служби у новоствореному відділі поліції у м. Вовчанськ. З присутніх працівників ВП № 1 Чугуївського РУП записалися до новоствореного «відділу поліції» у м. Вовчанськ.
ОСОБА_16 записався на посаду оперуповноваженого новоствореного «відділу поліції».  Знаючи, що відбувалося з поліцейськими, яких затримували російські військові на блокпостах, а саме, що їх доставляли на базу російських військових у м. Вовчанськ, утримували там деякий час та деяким з поліцейських наносили побої, ОСОБА_1 реально побоювався за своє життя та здоров`я, а також близьких. У зв`язку з цим останній вирішив почати виконувати поліцейські функції у м. Вовчанськ. З 19.04.2022 року у приміщенні Вовчанської районної прокуратури почав функціонувати новостворений «відділ поліції». Робочий час працівників відділу поліції» здійснювався позмінно за графіком «день роботи з 09:00 до 17:00 - два дні вихідних». З цього ж дня вийшли на службу у першу зміну наступні поліцейські: ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , хто був ще ОСОБА_1 не пам`ятає. Чергова частина «відділу поліції» розташувалася на вахті Вовчанської районної прокуратури, де знаходилися черговий та його помічник. 20.04.2022 року ОСОБА_1 вперше заступив на зміну у новостворений «відділ поліції» в якості оперуповноваженого. Разом з ним заступив оперативним черговим ОСОБА_19 , помічником чергового - ОСОБА_20 , дільничний - ОСОБА_21 , патрульні - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Протягом дня він разом з ОСОБА_21 перебували біля будівлі прокуратури, ходили по місту, надавали людям за потреби консультації гуманітарного характеру. На службу до новоствореного «відділу поліції» у м. Вовчанськ він виходив декілька разів, приблизно три рази, точно не пам`ятає. Функції поліцейського ОСОБА_1 виконував з двох причин: перше - побоювання за своє життя та життя своїх близьких у зв`язку з не передбачуваністю дій російських військових по відношенню до української поліції; по-друге - станом на теперішній час він є діючим поліцейським та отримує грошове забезпечення, у зв`язку з чим вважав своїм обов`язком продовження виконування поліцейських функцій. Служба поліцейських у новоствореному «відділу поліції» у м. Вовчанськ полягала у забезпеченні охорони громадського порядку у місті, наданні консультацій громадянам, збір первинного матеріалу у разі скоєння злочинів. Починаючи з 21.04.2022 року, ОСОБА_1 шукав можливості виїхати з м. Вовчанськ до м. Харків, але виїхати не було можливості, зокрема через погоду і умови та постійні обстріли з боку РФ у бік м. Харкова. 29.04.2022 року він виїхав до м. Харків. За весь час перебування у м. Вовчанськ з 24.02.2022 року до 29.04.2022 року він постійно за можливості знаходився на зв`язку зі своїм безпосереднім керівником - начальником ВОДІТТ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_2 , 28.04.2022 під час останнього спілкування зі своїм керівником за допомогою месенджера, ОСОБА_25 наполегливо рекомендував виїхати до м. Харків до 30.04.2022 року, аби уникнути звільнення зі служби в поліції.
Опитаний помічник чергового ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 пояснив, що 24.02.2022 року о 05:00 за наказом начальника ІТТ № 3 ОСОБА_1 він прибув до відділення поліції № 1 Чугуївського РУП, розташованого у м. Вовчанськ, де весь особовий склад ізолятору тимчасового тримання отримав табельну вогнепальну зброю та виїхав до ІТТ № 1 у м. Харків. У період часу з 10:00 до 16:00 поліцейські ІТТ № 3 перебували у м. Харків, але потім за наказом ОСОБА_1 всі повернулися до м. Вовчанськ для евакуації своїх родин. На початку березня 2022 року начальник ІТТ № 3 ОСОБА_1 повідомив про те, що особовий склад ІТТ № 3 та ВП № 1 Чугуївського РУН буде зібраний для вирішення питання щодо подальшого несення служби та здачі табельної вогнепальної зброї, оскільки від представників росгвардії надходили погрози життю і здоров`ю поліцейським та їх сім`ям. На вказаних зборах за вказівкою ОСОБА_1 та за попереднім погодженням з керівництвом ВОДІТТ ГУНП в Харківській області дану зброю було передано представникам РФ. У період з 12 березня по 12 квітня 2022 року він знаходився вдома та за вказівкою начальника ВОДІТТ ГУНП в області ОСОБА_27 ні з ким не зустрічався, будь-які збори не відвідував. 13.04.2022 року до нього завітав поліцейський ІТТ ОСОБА_28 та повідомив про те, що 14.04.2022          року представники РФ збирають всіх поліцейських з вимогою виходити на службу. Він відмовився від прибуття на вказані збори. 14.04.2022  року до нього прибули ОСОБА_1 разом з ОСОБА_29 і ОСОБА_24 , які розповіли про зміст спілкування на зборах з представниками РФ, де їм запропонували виходити на службу та отримувати грошове забезпечення у російських рублях. На його запитання про прийняте рішення, присутні повідомили, що ОСОБА_28 і ОСОБА_24 надали згоду на співпрацю з представниками РФ. ОСОБА_1 утримався, але зі слів останнього був схильний до співпраці з окупантом, пояснюючи це тим, що необхідно забезпечувати свою родину необхідним для життя в даних умовах. ОСОБА_26 відмовився за будь-яких умов співпрацювати з окупантами. 26.04.2022 року він разом із родиною виїхав з окупованого м. Вовчанськ до м. Харкова.
Опитана інспектор СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Шабельник Я.М. пояснила, що 14.04.2022 вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Вовчанськ Харківській області, дізналася про те, що о 10:00 цього ж дня в адмінібудівді Вовчанської місцевої прокуратури відбувся збір особового складу ВП № 1 Чугуївського РУП  представниками РФ, на який прибули не всі поліцейські, які на той час ще не встигли вчасно евакуюватися з м. Вовчанськ. Вона разом із старшим лейтенантом поліції Плясовою Ю і на вказаний збір не пішли, а очікували на вулиці його закінчення. Через деякий час на подвір`я Вовчанської місцевої прокуратури вийшли начальник ІТТ № 3 ОСОБА_1 та старший криміналіст ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_30 , у яких вони почали розпитувати про результати зазначеного збору. Майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що новостворений відділ поліції буде розташований в адмінбудівлі Вовчанської місцевої прокуратури та останній сам обрав собі нову посаду - оперуповноваженого. Крім цього, ОСОБА_1 під час спілкування зазначив, що грошове забезпечення у новоствореному відділі поліції буде виплачувати у «конвертах» ОСОБА_3 та м. Вовчанськ буде як ЛДНР. Майор поліції пропонував ОСОБА_31 та ОСОБА_32 зайти до Вовчанської місцевої прокуратури записатися у штат новоствореного відділу поліції, обравши в ньому відповідну посаду. На що ОСОБА_31 та ОСОБА_33 , відмовилися та пішли додому. 16.04.2022 року вона виїхала з окупованого м. Вовчанськ до м. Харків.
Відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарною комісією в діях майора поліції ОСОБА_34 встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків, п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині неутримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", у частині не участі відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану; ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про Національну поліцію", у частині не участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території  України; абзаців 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 № 1179, у частині недотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також непрофесійного виконання своїх службових обов`язків, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" діяв не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, до начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 підлягає застосуванню дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Харківській області від 02.05.2022 року № 258 "Про застосування дисциплінарного стягнення "  встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області, достовірно усвідомлюючи, що  військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державний кордон в Харківській області, та здійснили напад на державні органи, органи самоврядування, підприємства, установи, організації та інші об`єкти, за власної ініціативи, в умовах воєнного стану, у період з 19.04.2022 року до 29.04.2022 року вступив на службу до незаконно новоствореного відділу поліції, самовільно призначивши себе на посаду оперуповноваженого кримінальної поліції та надав згоду учасникам військових формувань РФ в проведенні підривної діяльності проти України, а саме шляхом спільного забезпечення охорони  публічного порядку та безпеки на окупованих територіях у м. Вовчанськ Харківської області. З 20.04.2022 року до 29.04.2022 року майор поліції ОСОБА_1 в інтересах іншої держави - РФ виконував незаконно покладені на нього службові обов`язки. До начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 34).
Наказом ГУНП в Харківській області від 04.05.2022  року № 233 о/с особовому складу начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 37).
Не погоджуючись із спірними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем доведено обґрунтованість прийнятих спірних наказів та пропорційність обраному виду дисциплінарного стягнення вчиненому позивачем порушенню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Приписами пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно зі ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Стаття 64 Закону України "Про Національну поліцію"  визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися    Конституції    та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП (надалі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським    Конституції    і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Законом України "Про Національну поліцію" визначені основні обов`язки поліцейського, передбачено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки: утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
У пункті 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179    (далі - Правила № 1179) вказано, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Абзацом другим пункту 1 розділу І Правил № 1179 визначено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Абзацами другим-четвертим пункту 1 розділу II Правил № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією    та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (з урахуванням Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 21.04.2022 № 2212-ІХ та від 17.05.2022 № 341/2022) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Крім того, статтею 16 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"  визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
Пункт 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"  передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Згідно з вимогами пункту 1 та пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського; утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що визначено у частині 3 статті 11 Закону України "Про Національну поліцію".
Відповідно до частини 3 статті 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні частини 1 статті 12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.
Отже, до кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: 1) недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; 2) недотримання Присяги поліцейського; 3) невиконання наказів керівників; 4) неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; 5) не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 6) ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; 7) не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; 8) не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; 9) не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; 10) недотримання правил внутрішнього розпорядку; 11) невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; 12) незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); 13) неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; 14) не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; 15) не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; 15) не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; 16) перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 17) невжиття заходів із забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України.
Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Аналіз вищезазначених норм діючого законодавства свідчить про те, що обов`язковою умовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення є наявність встановленого факту невиконання чи неналежного виконання ним службової дисципліни, а також наявність обґрунтованих підстав для застосування до працівника органів поліції заходів дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських (затверджені наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179) закріплено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Як убачається із матеріалів службового розслідування, опитаний ОСОБА_1 пояснив, що у 2015 році він був призначений на посаду начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області, службу проходив у м. Вовчанськ Харківської області. 24.02.2022 року близько 05:00, перебуваючи вдома, почув вибухи та поїхав до ITT № 3 ГУНП в Харківській області, яке розташоване у приміщенні відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. Через деякий час після прибуття до ITT, ОСОБА_1 направився до чергової частини, де отримав табельну вогнепальну зброю, після цього взяв тривожну валізу. Потім він разом з підлеглими ITT № 3 передав поліцейським БКС ГУНП в Харківській області  затриманих, які утримувалися в умовах ITT № 3, для їх подальшого конвоювання до ITT № 1 ГУНП в Харківській області у м. Харків.  Після цього ОСОБА_1 , зібрав особовий склад ITT № 3, з якими організовано виїхав до с. Старий Салтів Харківської області, куди евакуювався особовий склад відділу поліції № 1 Чугуївського РУП. Прибувши до с. Старий Салтів Харківської області, нікого з поліцейських ВП № 1 ЧРУП поліцейські ГП № 3 не знайшли. Після цього він зв`язався з начальником ВОДІТТ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_2 , який надав вказівку їхати до ВОДІТТ у м. Харків. Приблизно через декілька днів, коли точно ОСОБА_1 не пам`ятає, поліцейські, які залишилися у м. Вовчанськ, зібралися у місцевому будинку культури, щоб вирішити як у подальшому діяти. Хто йому повідомив про даний збір діючих поліцейських, ОСОБА_1 не пам`ятає. На вказаному зборі поліцейських було вирішено організувати патрулювання території м. Вовчанськ у нічний час для запобігання мародерству. Організацію патрулювань та керування поліцейськими на себе взяв начальник СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП капітан поліції ОСОБА_3 , яким був складений графік патрулювання та список задіяного особового складу. Патрулювання здійснювалися приблизно з 18:00 до приблизно 04:00 за графіком "ніч патрулювання - дві доби вихідних". Так вони здійснювали патрулювали близько тижня. 09.03.2022 року у м. Вовчанськ він зустрів командира відділення БКС ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 . Вони стояли, коли повз них проїхав оперуповноважений СКП ВП №1 ОСОБА_5  та повідомив про те, що усім поліцейським потрібно буде зібратися. Того ж дня об 11:00 год. поліцейські, що знаходилися у м. Вовчанськ, зібралися у приміщенні будинку культури. На зборах розповіли, що напередодні увечері їх затримали російські військові та утримували усю ніч. Під час утримання російські військові схиляли вказаних поліцейських до співробітництва. Також поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що через деякий час приїдуть представники російської федерації, які виявили бажання поспілкуватися з поліцейськими. 09.03.2022 року близько 15:00 на збір поліцейських у будинку культури прийшли три представника силових структур російської федерації з автоматичною зброєю, один з яких представився "Олександром Олександровичем". Останній закликав поліцейських Національної поліції України виходити на службу під їх контролем. При цьому, вказаний представник російської федерації наголосив на необхідність здачі табельної вогнепальної зброї окупаційній владі. У разі відмови поліцейських від здачі вогнепальної зброї, представники силових структур російської федерації висловили погрози вилучити зброї із застосуванням сили. У зв`язку з цим 09.03.2022 року було прийнято рішення про невидачу поліцейськими пістолетів. На вказаних зборах представник російської федерації "Олександр Олександрович" переписав кожного присутнього поліцейського, його ПІБ, серію та номер службового посвідчення, серію та номер пістолета. Наприкінці зборів " ОСОБА_11 " наказав зібратися поліцейським наступного дня об 17:00 год. та більш детально обговорити питання подальшого співробітництва. Наступного дня, на призначений збір ніхто з поліцейських, у тому числі і ОСОБА_1 не прийшов. Про даний факт хтось з місцевих мешканців повідомив російським військовим, які розташувалися в адмінбудівлі ВП № 1 Чугуївського РУН. Зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо, що до відділу поліції ходив хтось з цивільних осіб та представники російської федерації наполягали на здачі поліцейськими табельної вогнепальної зброї. 11.03.2022 року близько 10:00 поліцейські, які були у м. Вовчанськ, знов зібралися у будинку культури, де було наголошено про необхідність здачі табельної вогнепальної зброї. У цьому ж будинку культури більша частина поліцейських здала свою табельну вогнепальну зброю. При цьому на аркуші папері записували наступне: хто з поліцейських - здав зброю із зазначенням порядкового номеру, ПІБ цього поліцейського, найменування зброї, її кількість, кількість боєприпасів. Зброю складали в ящики, які приніс оперуповноважений СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_13 . Останній контролював здачу зброї та звіряв з якимось списком. Крім цього, працівники ІТТ № 3 написали рапорти на ім`я начальника ГУНП в Харківській області про те, що вони під загрозою життю та здоров`ю здали свою табельну вогнепальну зброю представникам російської федерації. Даний рапорт ОСОБА_1 відправив через месенджер начальникові ВОДІТТ ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 Хто та кому у подальшому передав табельну вогнепальну зброю працівників поліції ОСОБА_1 не відомо. Більш останній загальні збори поліцейських не відвідував. Однак, 12 або 13 квітня 2022 року у м. Вовчанськ він зустрів помічника чергового ЧЧ ВП №1 Чугуївського РУП ОСОБА_14 , який проінформував його про черговий збір поліцейських на 14.04.2022 року у приміщенні Вовчанської районної прокуратури. Дану інформацію ОСОБА_1 розповсюдив серед підлеглих ІТТ № 3. 14.04.2022 року о 10:00 год. біля будівлі Вовчанської районної прокуратури зібралися поліцейські, у кількості близько 27-30 осіб. Через деякий прибули три представника російської федерації, двоє з яких були одягнені у військову форму, а третій був одягнений у тактичних штанах та флюсовій кофті. Формений одяг останнього представника російської федерації був без розпізнавальних знаків. Один з тих, хто був у військовій формі, був з автоматичною зброєю. Один з цих представників російської федерації, який був у зеленій військовій формі, почав наголошували на тому, що у м. Вовчанськ має функціонувати поліція, оскільки збільшилася кількість звернень громадян про конфлікти на побутовому грунті та повідомили про те, що служба в поліції у перший час буде здійснюватися за українським законодавством, заробітну плату поліцейські новоствореного "відділу поліції" у м. Вовчанськ будуть отримувати готівкою у російських рублях. Хтось з поліцейських вголос категорично заперечив виконувати накази представників російської федерації та звітувати перед ними, на що останні відрекомендували ОСОБА_3 як посередника між поліцейськими Національної поліції України та представниками російської федерації.  Крім цього, представники російської федерації уповноважили ОСОБА_3 на виконання управлінських функцій відносно інших поліцейських та представили його заступника по громадській безпеці - ОСОБА_12 (начальник СП ВП № 1 Чугуївського РУП).  Під час даних зборів представники російської федерації роз`яснили, що поліцейські, які погодяться на співпрацю з окупаційною владою будуть виходити на службу без зброї, але, у разі необхідності затримання або іншої події, поліцейські через призначеного ними посередника - ОСОБА_3 буде надаватися допомога озброєними російськими військовими. 
Він записався на посаду оперуповноваженого новоствореного «відділу поліції». Також під час вказаної зустрічі поліцейських з представниками російської федерації оперуповноважений СКП ВП № 1 ЧРУП Носач Д.О. запитав у представників російської федерації приблизно наступне: «А что будет, если мы откажемся?», на що один з представників російської федерації відповів: «Ничего, но вы должны понимать какие будут последствия», та при цьому посміхнувся. Знаючи, що відбувалося з поліцейськими, яких затримували російські військові на блокпостах, а саме, що їх доставляли на базу російських військових у м. Вовчанськ, утримували там деякий час та деяким з поліцейських наносили побої, ОСОБА_1 реально побоювався за своє життя та здоров`я, а також близьких, у зв`язку з чим останній вирішив почати виконувати поліцейські функції у м. Вовчанськ. З 19.04.2022 року у приміщенні Вовчанської районної прокуратури почав функціонувати новостворений «відділ поліції». Робочий час працівників відділу поліції» здійснювався позмінно за графіком «день роботи з 09:00 до 17:00 - два дні вихідних». 20.04.2022 року ОСОБА_1 вперше заступив на зміну у новостворений «відділ поліції» в якості оперуповноваженого. Разом з ним заступив оперативним черговим ОСОБА_19 , помічником чергового - ОСОБА_20 , дільничний - ОСОБА_21 , патрульні - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Протягом дня він разом з ОСОБА_21 перебували біля будівлі прокуратури, ходили по місту, надавали людям за потреби консультації гуманітарного характеру. На службу до новоствореного «відділу поліції» у м. Вовчанськ він виходив декілька разів, приблизно три рази, точно не пам`ятає. Функції поліцейського ОСОБА_1 виконував з двох причин: перше - побоювання за своє життя та життя своїх близьких у зв`язку з не передбачуваністю дій російських військових по відношенню до української поліції; по-друге - станом на теперішній час він є діючим поліцейським та отримує грошове забезпечення, у зв`язку з чим вважав своїм обов`язком продовження виконування поліцейських функцій. Служба поліцейських у новоствореному «відділу поліції» у м. Вовчанськ полягала у забезпеченні охорони громадського порядку у місті, наданні консультацій громадянам, збір первинного матеріалу у разі скоєння злочинів. Декілька разів ОСОБА_1 бачив у приміщенні Вовчанської прокуратури, а саме - у новоствореному «відділі поліції» ОСОБА_3 , якого декілька разів відвідували російські військові. Починаючи з 21.04.2022 року, ОСОБА_1 шукав можливості виїхати з м. Вовчанськ до м. Харків, але виїхати не було можливості, зокрема через погоду і умови та постійні обстріли з боку російської федерації у бік м. Харкова. 29.04.2022 року він виїхав до м. Харків. За весь час перебування у м. Вовчанськ з 24.02.2022 року до 29.04.2022 року він постійно за можливості знаходився на зв`язку зі своїм безпосереднім керівником - начальником ВОДІТТ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_2 , 28.04.2022 року під час останнього спілкування зі своїм керівником за допомогою месенджера, ОСОБА_25 наполегливо рекомендував виїхати до м. Харків до 30.04.2022 року, аби уникнути звільнення зі служби в поліції.
Опитаний помічник чергового ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 пояснив, що 24.02.2022 року о 05:00 за наказом начальника ІТТ № 3 ОСОБА_1 він прибув до відділення поліції № 1 Чугуївського РУП. розташованого у м. Вовчанськ, де весь особовий склад ізолятору тимчасового тримання отримав табельну вогнепальну зброю та виїхав до ІТТ № 1 у м. Харків. У період часу з 10:00 до 16:00 поліцейські ІТТ № 3 перебували у м. Харків, але потім за наказом ОСОБА_1 всі повернулися до м. Вовчанськ для евакуації своїх родин. На початку березня 2022 року начальник ІТТ № 3 ОСОБА_1 повідомив про те, що особовий склад ІТТ № 3 та ВП № 1 Чугуївського РУН буде зібраний для вирішення питання щодо подальшого несення служби та здачі табельної вогнепальної зброї, оскільки від представників росгвардії надходили погрози життю і здоров`ю поліцейським та їх сім`ям. На вказаних зборах за вказівкою ОСОБА_1 та за попереднім погодженням з керівництвом ВОДІТТ ГУНП в Харківській області дану зброю було передано представникам російської федерації. У період з 12 березня по 12 квітня 2022 року він знаходився вдома та за вказівкою начальника ВОДІТТ ГУНП в області ОСОБА_27 ні з ким не зустрічався, будь-які збори не відвідував. 13.04.2022 року до нього завітав поліцейський ІТТ ОСОБА_28 та повідомив про те, що 14.04.2022          року представники російської федерації збирають всіх поліцейських з вимогою виходити на службу. Він відмовився від прибуття на вказані збори. 14.04.2022  року до нього прибули ОСОБА_1 разом з ОСОБА_29 і ОСОБА_24 , які розповіли про зміст спілкування на зборах з представниками російської федерації, де їм запропонували виходити на службу та отримувати грошове забезпечення у російських рублях. На його запитання про прийняте рішення, присутні повідомили, що ОСОБА_28 і ОСОБА_24 надали згоду на співпрацю з представниками російської федерації. ОСОБА_1 утримався, але зі слів останнього був схильний до співпраці з окупантом, пояснюючи це тим, що необхідно забезпечувати свою родину необхідним для життя в даних умовах. ОСОБА_26 відмовився за будь-яких умов співпрацювати з окупантами. 26.04.2022 року він разом із родиною виїхав з окупованого м. Вовчанськ до м. Харкова.
Опитана інспектор СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Шабельник Я.М. пояснила, що 14.04.2022 вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Вовчанськ Харківській області, дізналася про те, що о 10:00 цього ж дня в адмінібудівді Вовчанської місцевої прокуратури відбувся збір особового складу ВП № 1 Чугуївського РУП  представниками російської федерації, на який прибули не всі поліцейські, які на той час ще не встигли вчасно евакуюватися з м. Вовчанськ. Вона разом із старшим лейтенантом поліції Плясовою Ю і на вказаний збір не пішли, а очікували на вулиці його закінчення. Через деякий час на подвір`я Вовчанської місцевої прокуратури вийшли начальник ІТТ № 3 ОСОБА_1 та старший криміналіст ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_30 , у яких вони почали розпитувати про результати зазначеного збору. Майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що новостворений відділ поліції буде розташований в адмінбудівлі Вовчанської місцевої прокуратури та останній сам обрав собі нову посаду - оперуповноваженого. Крім цього, ОСОБА_1 під час спілкування зазначив, що грошове забезпечення у новоствореному відділі поліції буде виплачувати у «конвертах» ОСОБА_3 та м. Вовчанськ буде як ЛДНР. 
Судовим розглядом встановлено, що фактичною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення та подальшого звільнення послугувало недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків та внесення територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, відомостей до ЄРДР від 14.04.2022 року № 62022170020000258, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відносно начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/3047/22 від 26.07.2022 року звільнено ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України на підставі ч.3 ст. 111 КК України, як особу яка на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявила органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання. Кримінальне провадження № 62022170020000317 від 13.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_16 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, закрито (а.с. 38-42).
Відповідно до підпункту 2 пункту 9 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок проведення службових розслідувань), у разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.
Приписами частини шостої статті 20 Дисциплінарного статуту встановлено, що керівник, який не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, може порушити перед уповноваженим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту.
Частиною п`ятою статті 15 Дисциплінарного статуту передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Судом встановлено, що позивач надав пояснення щодо себе в ході службового розслідування.
В ході проведення службового розслідування комісія встановила усі обставини, які обтяжують відповідальність позивача та які пом`якшують. 
Як правомірно враховано судом першої інстанції, висновки службового розслідування відповідають обставинам, встановленим в ході службового розслідування.
Щодо доводів позивача про застосування презумпції невинуватості особи у кримінальному процесі, з посиланням на закриття відносно нього кримінального провадження відповідно до ухвали  Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/3047/22 за вчинення злочину  передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, колегія суддів зазначає, таке.
Сутність виявлених порушень полягає у вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог:
- п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; 
- п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині неутримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав; 
- п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", у частині не участі відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану; 
- ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про Національну поліцію", у частині не участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території  України; 
- абзаців 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 № 1179, у частині недотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також непрофесійного виконання своїх службових обов`язків; 
- ч. 2 ст. 19 Конституції України;
- ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію"
Отже, позивача було звільнено, оскільки він діяв не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а не за вчинення кримінального діяння.
Тобто, відповідач не перебирав на себе повноважень суду, а визначив, у чому саме полягає порушення позивачем службової дисципліни.
Колегія суддів зазначає початок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022  року мав вплив на обставини, які входять до предмету доказування в даній справі, що має бути враховано судом при прийнятті рішення.
Отже, в період воєнного стану поведінка поліцейських як осіб, задіяних у заходах по забезпеченню оборони та захисту держави, має в повній мірі відповідати цілям та меті роботи Національної поліції України. 
Зважаючи на відсутність будь-яких суперечностей в зібраних в ході службового розслідування матеріалах та ненадання позивачем як пояснень, так і доказів на їх підтвердження, які б спростовували зібрану відповідачем в ході службового розслідування інформацію, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що висновок службового розслідування відносно позивача є обґрунтованим.
Відтак, як правомірно враховано судом першої інстанції, матеріалами службового розслідування підтверджується те, що поведінка позивача є цілком несумісною з вимогами, які ставляться до поліцейських, особливо, в період дії воєнного стану.
Згідно з ч.ч. 3, 7, 8, 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
За частинами 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту вбачається, що зазначений перелік визначений таким чином, що кожне наступне стягнення є суворішим за попереднє.
Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є найсуворішим дисциплінарним стягненням.
Зі змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Колегія суддів, з огляду на встановлені у цій справи фактичні обставини, а також вчинення проступку позивачем у період дії військового стану, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже, вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто, з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що відповідачем доведено в повному обсязі обґрунтованість прийняття спірних наказів та пропорційність обраного виду дисциплінарного стягнення вчиненому позивачем порушенню, тому спірні накази відповідача прийняті на підставі та відповідно до норм чинного законодавства, а відтак скасуванню не підлягають, вимоги позову в частині поновлення на посаді та оплати вимушеного прогулу, як похідні, також слід залишити без задоволення.
Інші доводи апелянта висновків колегії суддів не спростовують.
Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 по справі № 520/6652/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Курило	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  19.05.2023 року