Ухвала
 
09 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 643/9458/19
 
провадження № 61-2542св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д.,               Хопти С. Ф.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною Оксаною Олександрівною, на рішення Московського районного суду м. Харкова               від 02 червня 2021 року у складі судді Єрмак Н. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниці Ю. В., Хіль Л. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди.
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір доручення від 12 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на виконання якого 12 вересня                   2015 року була проведена сплата банківською карткою ОСОБА_1 на суму 31 635,91 доларів США, що за курсом валют, встановленому на дату платежу становило 686 500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі                         73 696,32 доларів США.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду                            у розмірі 4 000 доларів США.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 4 192 доларів США.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень                                             ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                                  у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21                               та постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі                                       № 464/5089/15, від 19 серпня 2018 року у справі № 822/573/17,                                          від 27 листопада 2018 року у справі № 805/2601/16-а, від 21 березня                  2019 року у справі № 809/531/18, від 27 листопада 2019 року у справі                  № 667/2661/15-ц, від 16 грудня 2019 року у справі № 922/3128/18,                   від 27 січня 2021 року у справі № 753/13197/18, від 29 січня 2021 року                      у справі № 922/51/20, від 23 лютого 2021 року у справі № 910/5349/18,           від 20 квітня 2021 року у справі № 750/3192/14, від 21 травня 2021 року               у справі № 910/1654/20, від 23 вересня 2021 року у справі № 910/17662/19, від 14 червня 2022 року у справі № 904/6902/20, від 19 липня 2022 року            у справі № 686/21853/21, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/5408/21, від 02 лютого 2023 року у справі № 916/2767/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також підставою касаційного оскарження судового рішення                    ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судами норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, ОСОБА_2 вказує на порушення судами норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, оскільки справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду та суди не дослідили зібрані у справі докази, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу                в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,                             що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
Д. Д. Луспеник
 
С. Ф. Хопта