ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/6779/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року (суддя 1-ї інстанції Бойченеко Ю.П.) в адміністративній справі №280/6779/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа: Державна судова адміністрація України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
25.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України про визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо неповного нарахування і виплати позивачу винагороди судді за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок належної позивачу винагороди судді за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, виходячи із базового розміру посадового окладу судді – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 в розмірі 2270 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів; за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, виходячи із базового розміру посадового окладу судді – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2022 в розмірі 2481 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів.
Ухвалою суду від 07.02.2023р. визнано неповажними підстави, вказані у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що КАС України не містить норми, яка б регулювала порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі у справах про стягнення належної їм заробітної плати. Судом невірно не взято до уваги приписи ст. 233 КЗпП України з урахуванням п. 1 Глави XIX ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ КЗпП України.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що судом першої інстанції  вірно до спірних правовідносин застосовано приписи ч. 5 ст. 122 КАС України.
Перевіривши обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.
Згідно із ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Як свідчать матеріали справи, 25.11.2022р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Ухвалою суду від 02.12.2022р. провадження у справі було відкрито.
16.12.2022 до суду надійшла заява Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (вх. №47767) про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 11.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду до дати, встановленої судом, заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.
25.01.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви зазначено, що  отримуючи суддівську винагороду, не знав, який саме вид та розмір прожиткового мінімуму застосовував відповідач при її нарахуванні. Дізнався про порушення своїх прав з листа відповідача від 14.11.2022 №08-02/3520. Зазначає, що ст. 122 КАС України взагалі не містить норми, яка б регулювала порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.  Така  норма міститься саме в ст. 233 КЗпП України. Вважає, що строк звернення до суду дотриманий проте подає відповідну заяву на виконання ухвали суду від 11.01.2023.
Суд першої інстанції ухвалою від 07.02.2023р., з урахуванням приписів ч. 3 ст. 123 КАС України, визнаючи неповажними підстави, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду, та залишаючи позов без розгляду, дійшов висновку про пропуск позивачем строку для звернення до суду визначений ч. 5 ст. 122 КАС України та  відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ст. 233 КЗпП України.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невірним нарахуванням (невірно застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб для визначення базового розміру посадового окладу судді) і виплатою, за позицією позивача, винагороди судді.
За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Позивач наголошує на тому, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати приписи ст. 233 КЗпП України, оскільки норми КАС України не містять норми, яка б регулювала порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі у справах про стягнення належної їм заробітної плати.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції щодо таких доводів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відтак дійсно, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, яким внесено зміни до діючого законодавства про працю, зокрема змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.
Частини перша та друга ст.233 КЗпП України викладені у наступній редакції: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1); із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Отже тепер встановлений у ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник (ч. 1 вказаної статті) та звільнений працівник (ч. 2 вказаної статті) може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.
Проте позивач не звертався до суду для вирішення трудового спору. Поняття  публічної служби визначено у п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України.
Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.
З огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору охоплюється спеціальною нормою ч. 5 ст. 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах ст. 233 КЗпП України з урахуванням п. 1 Глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України.
Крім того, ч.5 ст.122 КАС України встановлює спеціальний строк звернення до суду у спорах, які стосуються прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Доводи позивача, що норми КАС України не містять норми, яка б регулювала порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі у справах про стягнення належної їм заробітної плати є помилковими, оскільки норма ч. 5 ст. 122 КАС України охоплює і період проходження публічної служби.
Враховуючи викладене колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду є суб`єктивними, не підтверджені належними та достовірними доказами, а такі висновки суду першої інстанції, враховуючи доводи апеляційонї скарги, позивачем не спростовано,  отже позов подано з пропуском строку звернення до суду визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, за виключенням спірного періоду - жовтень 2022р.
Виходячи з дати звернення до суду - 25.11.2022р., позовні вимоги в частині що стосуються нарахування та виплати винаггороди судді за жовтень 2022р. мають бути вирішені судом першої інстанції, оскільки в цій частині позхов подано в межах строку визначених ч. 5 ст. 122 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині оскаржена ухвала не підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року в адміністративній справі №280/6779/22 – скасувати в частині залишення без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України про визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо неповного нарахування і виплати позивачу винагороди судді за жовтень 2022 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок належної позивачу винагороди судді за жовтень 2022 року, виходячи із базового розміру посадового окладу судді – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2022 в розмірі 2481 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів.
В цій частині направити справу №280/6779/22 до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В іншій частині ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 в адміністративній справі №280/6779/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає в частині задоволених вимог апеляційної скарги. В іншій частині постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай