ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3310/23 Справа № 200/19796/14-ц 	  	Головуючий у першій інстанції: Лукінова К.С. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про стягнення коштів,- 

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 28.01.2006 року по 19.06.2009 року. З 10.09.2010 року по цей час ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 , вони ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет з їх доходів, у шлюбі в них народилася дитина. Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 . 29.07.2007 року ОСОБА_2 придбав автомобіль «Опель Астра OTG69». Саме для придбання автомобіля ОСОБА_2 уклав кредитний договір №11191378000 з АКІБ «УкрСиббанк» та отримав цільовий кредит в сумі 15330,00 доларів США, що було еквівалентним 77416,50 грн. Згідно п. 1.4 кредитного договору цільовим призначенням кредиту є придбання автомобіля Опель Астра 2007 року. У відповідності до п.1.2.2 кредитного договору кредит надавався на 7 років та його було повністю сплачено у встановлені договором строк - до 29.07.2014 року, що підтверджується довідкою-розрахунком банку-кредитора. Придбаний за кредитні кошти автомобіль було передано в заставу банку-кредитору АКІБ «УкрСиббанк» на підставі того ж договору. В свою чергу, ОСОБА_3 не була поручителем за цим кредитом та жодної особистої відповідальності за належне виконання кредитного договору не несла. Як відомо позивачці, ОСОБА_3 встановила своє право на 1/2 частину автомобіля та вимагає матеріальну компенсацію вартості цієї частки. Інша частина автомобіля належить її чоловікові ОСОБА_2 . Починаючи з дати реєстрації шлюбу позивачки - з 10.09.2010 року і до повної оплати кредиту у липні 2014 року для сплати та повернення кредитних коштів на придбання автомобіля використовувалися кошти їх спільного з ОСОБА_2 сімейного бюджету. Вона своєї згоди на оплату кредиту не надавала. Протягом 2010-2014 років ОСОБА_3 грошей на оплату кредиту для придбання автомобіля не вносила. У відповідності до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, стипендія, пенсія, інші доходи, одержані одним з подружжя. Враховуючи вищевикладене вважає, що сплата автомобільного кредиту та остаточне набуття повного обсягу права власності на автомобіль відбулося під час її шлюбу з ОСОБА_2 з використанням їх спільних коштів, а не його особистих грошей, чи грошей ОСОБА_3 . З моменту реєстрації шлюбу 10.09.2010 року до моменту повної оплати кредиту ОСОБА_2 внесено для оплати кредитного договору 11404,66 доларів США, що за курсом НБУ на момент подання позовної заяви складає 147723,21 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором використане в інтересах сім`ї. Вищевказаний договір кредиту не укладався в інтересах сім`ї позивачки, а укладався в інтересах шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачка згоди на використання спільних коштів її сім`ї не надавала. Враховуючи вищевикладене вважає, що обов`язок сплати кредитних зобов`язань за придбання автомобіля стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до ч. 4 ст. 65 СК України. Тому, позивач просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь частку спільних коштів в розмірі 11404,66 доларів США, що є еквівалентом 147723,21 грн. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення суми - відмовлено в повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1477,23 грн. покладено на позивачку ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Від відповідача ОСОБА_2 28.03.2023 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Місцезнаходженням відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 . На день розгляду даної справи на території м.Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному населеному пункті є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 27 липня 2007 року між ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ОСОБА_2 , укладено договір купівлі-продажу №1709, згідно якого ОСОБА_2 приймає у власність у ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» автомобіль Опель Астра-СКД, 2007 року випуску, вартістю 77100,00 грн. 
Згідно п. 1.5. договору, забезпеченням виконання покупцем зобов`язань перед Банком за Договором кредиту є застава автомобіля, встановлена на підставі укладеного між Покупцем і Банком договору застави автомобіля (а.с. 4-6).
Відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11191378000 від 30.07.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит в АКІБ «УкрСиббанк» на придбання вищевказаного автомобіля в розмірі 15330,00 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 77416,50 грн. за курсом НБУ.
Згідно п.1.2.2. позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 29 липня 2014 року (а.с. 7-11).
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 19 червня 2009 року (а.с. 2).
10 вересня 2010 року між відповідачем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Самарський відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №32 (а.с. 3).
Згідно розрахунку АТ «УкрСиббанк» від 29.09.2014 року, стан виплат за кредитним договором №11191378000: «повністю виплачено» та дата останньої операції - вересень 2008 року (а.с. 12). 
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року у справі №403/4158/12 визнано ідеальні частки за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині автомобіля «Опель Астра» державний номер НОМЕР_3 . Зазначеним рішенням, зокрема, було встановлено, що для придбання автомобіля ОСОБА_2 отримав кредит в АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 77416,50 грн., який на сплачено (а.с. 111-112).
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року у справі №22ц/774/5216/14 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за 1/2 частину автомобіля у сумі 37914,13 грн. (а.с. 109-110).
Зазначені рішення набрали законної сили, матеріали справи не містять доказів їх зміни або скасування.
Отже, судом встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи, що спірний автомобіль Опель Астра 2007 року випуску визнаний спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і 1/2 частину його вартості стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 37914,13 грн.
У статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 
Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 
Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
За вказаних обставин, предметом дослідження суду мають бути обставини щодо доведеності, по перше - укладання договору саме в інтересах сім`ї, по друге - отримане майно, в даному випадку грошові кошти, повинні бути використані в інтересах сім`ї.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивачкою (новою дружиною відповідача) не надано належних та допустимих доказів оплати власними коштами або спільними коштами подружжя кредиту за договором №11191378000 від 30.07.2007 року в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 ; приймаючи до уваги, що правовідносини між відповідачами не зачіпають права та інтереси позивачки, - місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Колегія суддів звертає увагу, щопозивачкою не надано доказів, що кошти на погашення кредиту за автомобіль сплачувались  ОСОБА_2  всупереч інтересам сім`ї з позивачкою, оскільки вказаний автомобіль залишився у власності ОСОБА_2   (у шлюбі із яким перебуває позивачка), що встановлено у рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року та не заперечується сторонами.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження ОСОБА_1 із судовими рішеннями апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2013 року та від 26 серпня 2014 року у вказаних вище цивільних справах. Однак, правовідносини у зазначених судових спорах не стосуються прав та законних інтересів позивачки. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова