УХВАЛА

01 травня 2023 року
м. Київ

справа №380/4897/22
адміністративне провадження №К/990/12809/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 380/4897/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання дій протиправними скасування приписів, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, в якому просив:
- визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - ІДАБК), що полягають у проведенні 13 серпня 2021 року позапланової перевірки на об`єкті, розташованому за адресою АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправними та скасувати приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13 серпня 2021 року №1-466пп та №2-466пп;
- визнати протиправними дії ІДАБК, що полягають у проведенні 28 вересня 2021 року позапланової перевірки на об`єкті, розташованому за адресою АДРЕСА_1 ;
- визнати незаконним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 28 вересня 2021 року про негайне зупинення експлуатації магазину з продажу продовольчих та непродовольчих товарів за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023, адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, та у випадку відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми відповідачем не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Касаційна скарга містить клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тим, що в бюджеті Інспекції відсутні кошти, які можуть бути використані на сплату судового збору, тому такі кошти необхідно замовляти через органи Державного казначейства України, що значно затримує у часі оплату судового збору. Скаржник також вказує на введення в Україні воєнного стану.
Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір"(далі - Закон №3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Наведені положення закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідачем не зазначено умов, визначених статтею 8 Закону №3674-VI за наявності яких суд може прийняти ухвалу про відстрочення сплати судового збору, а отже клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження шляхом звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.
Щодо суми судового збору слід зазначити наступне.
За змістом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У частині 1 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
На момент звернення з позовом до суду (у 2022 році) підпункт 1 пункт 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачав, зокрема, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 гривня.
Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру.
Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, що містить дві позовні вимоги немайнового характеру складав 2977,20 грн. (2481*0,4)*3=2977,2). Ставка судового збору, що підлягає сплаті за подачу даної касаційної скарги складає 5954,40 грн. (2977,2*200%=5954,4).
Для усунення недоліків касаційної скарги в частині розміру сплаченого судового збору, скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 5954,40 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Отже, скаржнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання документу на підтвердження сплати судового збору.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 380/4897/23 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали є підставою для її повернення заявнику.
Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Л.В. Тацій 
Суддя                                                                                          С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                          Т.Г. Стрелець