Справа № 127/3356/23 
Провадження № 33/801/378/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року                                                                               м. Вінниця

       Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

       Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 01 лютого 2023 року о 12 год 25 хв. по вул. Хмельницьке шосе, 130 А у м. Вінниці він керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, блідість обличчя). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
        ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2023 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату та час розгляду справи і розглянув справу у його відсутність, чим позбавив можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Зазначав, що працівники поліції безпідставно його зупинили та необґрунтовано почали вимагати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскільки він не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та в його автомобілі перебували малолітні діти, яких він не міг залишити, від проходження огляду він відмовився. Суд першої інстанції також необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 334266 від 01 лютого 2023 року 01 лютого 2023 року о 12 год 25 хв. по вул. Хмельницьке шосе, 130 А у м. Вінниці  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак  НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, блідість обличчя). Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
       Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо  ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції  ОСОБА_1 в протоколі не вказав. Зазначив, що пояснення надасть в суді.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
       Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано на місці зупинки транспортного засобу факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
       Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 лютого 2023 року, з якого видно, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявленні ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, блідість обличчя, та відповідно до якого він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
       Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.
       Висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1  про дату та час розгляду справи, безпідставного розгляду справи у його відсутність та позбавлення його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тому що  ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та про його направлення для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області. 
       Крім того суд першої інстанції повідомляв  ОСОБА_1 про розгляд справи 01 березня 2023 року, шляхом sms-повідомлення на його номер телефону та надсилання повістки, саме на ту адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення з його слів чи наданих ним документів. Про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи також свідчить його клопотання від 13 лютого 2023 року про передачу матеріалів справи за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області.
       Особа, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
       Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
       Підстав вважати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та позбавив його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, немає.
       Доводи апеляційної скарги щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області є безпідставними, тому що відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
       Частиною другою статті 276 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
       Отже, розгляд справи за іншим місцем, ніж місце вчинення правопорушення, є альтернативним і не є обов`язковим для органу, що здійснює такий розгляд.
       Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень статті 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
       Оскільки протокол про адміністративне правопорушення направлений органом Національної поліції України саме до Вінницького міського суду Вінницької області, тобто за місцем вчинення правопорушення, що відповідає вимогам частини першої статті 276 КУпАП, то відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області.
       Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду. 
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 березня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк