ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 160/14306/21
провадження № К/990/23206/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу  
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 
(головуючий суддя Голобутовський Р.З.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 (колегія суддів у складі головуючого судді Баранник  Н.П., суддів: Прокопчук Т.С.,  Щербака А.А.)
у справі №160/14306/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018 у розмірі 40879 грн. 12 коп.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001 №159 у розмірі 40879 грн. 12 коп.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50000 грн, в рахунок стягнення моральної шкоди.
2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 позовні вимоги задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно провести розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні;
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі №160/14306/21 - скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018 та зобов`язання повторно провести розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийнято нове судове рішення в цій частині. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.
4.  ОСОБА_1 із вказаними судовими рішеннями не погодилася, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .
6. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 26.02.2018 № 0000484271 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 .
7.  ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком.
8. З лютого 2015 року відповідачем припинено виплату пенсії ОСОБА_1 .
9. 26.04.2018 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про роз`яснення причин припинення виплати пенсії та про поновлення виплати пенсії.
10. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.05.2018 № Г6835-18/УКЦ позивача повідомлено, що виплату пенсії поновлено з 25.02.2015, однак пенсія за минулий період буде виплачена після прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365.
11. Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо припинення з лютого 2015 року виплати призначеної пенсії, позивач звернулась до суду з позовом.
12. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі № 0440/5654/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення з лютого 2015 року пенсійних виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за період з 01.02.2015 по 01.05.2018;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) призначеної їй пенсії за віком з лютого 2015 року.
13. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі № 0440/5654/18 відповідачем 05.09.2019 та 13.09.2019 була здійснена виплата заборгованості по пенсії за минулий час.
14. 17.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про нарахування та виплату компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018, однак 19.11.2019 листом № 7741/Г-09 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті такої компенсації.
15. Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулась до суду з позовом.
16. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 № 159.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили 28.09.2020.
17. 24.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації стосовно надання детального щомісячного розрахунку обчислення суми компенсації позивача за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018 згідно з постановою КМУ "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001 № 159 з урахуванням індексу споживчих цін.
18. 27.04.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №14085-9324/Г-01/8-0400/21 повідомлено позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 ОСОБА_1 нарахована компенсація у розмірі 2033,22 грн. на відомість травня 2021 року. Розрахунок компенсації наданий у листі від 27.04.2021 №0400-010501-8/59652, який надісланий на адресу ОСОБА_1 .
19. 14.05.2021 на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 2033,22 грн, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №160/1346/20.
20. На звернення позивача від 25.06.2021 відповідач листом від 22.07.2021 №24124-18614/Г-01/8-0400/21 повідомив, що на виконання рішення суду компенсація за несвоєчасну виплату пенсії у розмірі 2033,22 грн виплачена у травні 2021 року. Розрахунок суми компенсації надіслано на адресу позивача листом від 27.04.2021 №0400-010501-8/59652.
21. Позивач вважає протиправними діями те, що під час виконання рішення суду, відповідачем визначено неправильний розмір компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.02.2015 по 01.05.2018, а саме 2033,22 грн, тоді як мало бути виплачено 40009,29  грн, що і стало підставою для звернення до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії без врахування всього періоду затримки у виплаті, без врахування періоду, протягом якого така пенсія мала бути виплачена - з 01.02.2015 по 01.05.2018.
23. Окремо суд першої інстанції зазначив, що обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням Пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним.
24. Також окружний суд виснував, що позивачем не доведено і не надано суду відповідних доказів завдання їй моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення позову у зазначеній частині вимог.
25. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд зазначив, що розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії відповідачем здійснено на виконання судового рішення в іншій справі, а саме рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №160/1346/20. Тобто, фактично спір виник між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у вказаній справі, але на стадії виконання судового рішення. Підстави для подання окремого позову в цьому випадку, на переконання апеляційного суду, відсутні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
26. У своїй касаційній скарзі позивач стверджує, що судами не у повній мірі досліджено матеріали справи, що призвело до прийняття незаконних рішень.
27.  ОСОБА_1 наголошує, що:
- висновок апеляційного суду про те, що «спір виник між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав» не відповідає дійсності. Позивач вичерпала всі процесуальні можливості з метою вирішення спірного питання в межах справи №160/1346/20, а саме: подавала заяви щодо ухвалення рішення про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та про визнання протиправними дій відповідача з виконання рішення у справі №160/1346/20 (в порядку статті 383 КАС України). В обох випадках окружний суд відмовив їй у задоволенні заяв з мотивів, що розрахунки суми компенсації не були предметом дослідження під час розгляду справи № 160/1346/20;
- у зв`язку з наведеним позивачка зверталась до відповідача з окремою заявою про перерахунок суми компенсації, проте отримала відмову, яка і ї предметом цього спору;
- висновок суду першої інстанції про той факт, що обрахунок суми компенсації є дискреційним повноваженням Пенсійного органу є безпідставним, оскільки в цьому випадку відповідач не має різних (альтернативних) способів поведінки, не може діяти на власний розсуд, а зобов`язаний виконати пряму норму закону - нарахувати компенсацію на підставі відповідного розрахунку;
- висновок окружного суду про те, що позивачка не довела і не надала суду відповідних доказів завдання моральної шкоди не відповідають дійсності. Детальний перелік душевних страждань і факти погіршення матеріального становища внаслідок незаконних дій відповідача наведені в позові і їм не надано жодної оцінки.
28. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
29. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.
30. Як вже зазначено вище, суд апеляційної інстанції в основу власних висновків поклав твердження, що розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії відповідачем здійснено на виконання судового рішення в іншій справі, а саме рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №160/1346/20. Апеляційний суд вважає, що фактично спір виник між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у зазначеній справі, але на стадії виконання судового рішення. А тому підстави для подання окремого позову в цьому випадку, на переконання апеляційного суду, відсутні.
31. Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком апеляційного суду, з огляду на таке.
32. Так, спір щодо належних позивачу пенсійний виплати триває між сторонами фактично з 2015 року.
33. Як встановлено судами та не заперечується сторонами, за наслідком закінчення всіх судових спорів між сторонами що періоду виплати пенсії з 01.02.2015 по 01.05.2018 позивачка у травні 2021 року отримала компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії у розмірі 2033,22 грн. При цьому, така компенсація була виплачена на виконання судового рішення у справі №160/1346/20.
34. У подальшому, як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, позивач зверталась до окружного суду в межах справи №160/1346/20 із заявами про ухвалення рішення про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та про визнання протиправними дій відповідача з виконання рішення у справі №160/1346/20 (в порядку статті 383 КАС України). В обох випадках (ухвали від 24.05.2021 та від 31.05.2021 у справі №160/1346/20) окружний суд відмовив їй у задоволенні заяв з мотивів, що розрахунки суми компенсації не були предметом дослідження під час розгляду справи № 160/1346/20.
35. Таким чином, слушним є доводи позивача, що вона вичерпала всі процесуальні можливості, визначені КАС України, з метою вирішення цього спору в межах справи №160/1346/20. Висновок апеляційного суду про необхідність позивачу звертатись до суду із відповідними вимогами на стадії виконання судового рішення у справі №160/1346/20 - помилковий.
36. Крім того, суди встановили, що на звернення позивача від 25.06.2021 відповідач листом від 22.07.2021 №24124-18614/Г-01/8-0400/21 повідомив, що на виконання рішення суду компенсація за несвоєчасну виплату пенсії у розмірі 2033,22 грн виплачена у травні 2021 року. Розрахунок суми компенсації надіслано на адресу позивача листом від 27.04.2021 № 0400-010501-8/59652. Саме цей розрахунок позивач вважає незаконним і такий розрахунок дійсно не був предметом розгляду у справі №160/1346/20.
37. Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для подання окремого позову в цьому випадку є помилковим, адже в інакший спосіб позивач позбавлена можливості оскаржити незаконні, на її думку, дії відповідача.
38. При цьому, враховуючи зазначений висновок, апеляційний суд не надавав оцінку висновкам суду першої інстанції щодо заявлених позовних вимог по суті. Отже, фактично доводи заявників апеляційних скарг щодо незаконності рішення суду першої інстанції залишились поза увагою апеляційного суду. 
39. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
42. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
43. Разом з тим, з огляду на зазначені вище висновку Верховного Суду та без дослідження і з`ясування всіх доводів сторін, заявлених в апеляційних скаргах, ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанцій не можна вважати законним та обґрунтованим.
44. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
45. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
46. Отже, Верховний Суд позбавлений процесуального права самостійно дослідити докази та оцінити доводи сторін у справі.
47. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
48. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
49. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та, як наслідок, скасування оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
50. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно надати оцінку доводам поданих сторонами апеляційних скарг з урахуванням висновків Верховного Суду, зазначених у цій постанові, та на підставі оцінки наявних доказів (за необхідності - отримання додаткових доказів) прийняти законне та обґрунтоване рішення.
51. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі №160/14306/21 - скасувати.
Справу №160/14306/21 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб