Ухвала        
 
26 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 756/10461/21
провадження № 61-2023ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний виконавець Павлюк Назар Васильович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 22 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року продовжено  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 06 березня 2023 року ці недоліки було усунуто. 
 
У клопотанні, яке подано на виконання ухвали Верховного Суду від 06 березня 2023 року, особа, яка подала скаргу, на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що: фактично повний текст постанови був виготовлений та став доступним сторонам 3 січня 2023 року; із матеріалів справи зникла розписка з відміткою про отримання копії постанови; для сторони відповідача оскаржене судове рішення вручене після 23 січня 2023 року. На підтвердження указаних обставин суду надано копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року про направлення учасникам справи копії постанови від 17 січня 2023 року.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). 
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду: від 17 січня 2019 року у справі № 809/1092/18; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 756/10461/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 травня 2023 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                               І. О. Дундар 
 
                                                                                         Є. В. Краснощоков