ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 
23 травня 2023 року
м. Київ
 
справа  №  308/7047/19
провадження № 51- 3032 км 22 
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013070130000256, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усть-Чорна Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК),
за касаційною скаргою захисника - адвоката    ОСОБА_7 а в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК закрито.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 13240 грн процесуальних витрат за проведену у справі експертизу.
За обставин детально викладених у обвинувальному акті ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що на підставі складених 21 грудня 2009 року невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), та підписаних ОСОБА_6 фіктивних документів, ГУ Державного казначейства України у Закарпатській області, 28 грудня 2009 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Термодім» частину бюджетних коштів в сумі 73800 грн та 28 вересня 2010 року - іншу частину бюджетних коштів в сумі 105806 грн за виконані роботи за договором №91/907 та актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2009 року (форми КБ-2-3).
Отже, ОСОБА_6 , діючи в інтересах ТОВ «Термодім», невстановленої особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), зловживаючи своїм службовим становищем, яке виразилось у самостійному прийманні виконаних будівельних робіт, без відповідного дозволу на їх проведення, незалученні технічного нагляду, відхиленні від проектно-кошторисної документації, а також, порушуючи пункт 5.2 договору №91/907, тобто приймання виконаних будівельних робіт без відповідного погодження з Міжрайонним управлінням водного господарства, своїми діями спричинив тяжкі наслідки для держави, в особі управління агропромислового розвитку в Закарпатській області на загальну суму 136567,40 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім того, за обставин детально викладених у обвинувальному акті, ОСОБА_6 , діючи в інтересах ТОВ «Термодім», невстановленої слідством особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), подав завідомо неправдиві офіційні документи до Головного управління Державного казначейства України у Закарпатській області, чим своїми діями спричинив тяжкі наслідки для держави, в особі управління агропромислового розвитку в Закарпатській області на загальну суму 136567,40 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачувався також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК, тобто вчинення у співвиконанні службового підроблення, а саме видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, просить ухвалу місцевого суду змінити, виключити з її резолютивної частини стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат у справі, які складають 13 240 грн за проведену експертизу, а ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року - скасувати.
На обґрунтування своїх доводів захисник посилається на те, що суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_6 процесуальні витрати, а апеляційний суд помилково залишив цю ухвалу в силі, оскільки:
- судова експертиза проводилася з ініціативи сторони обвинувачення;
- у мотивувальній частині ухвали відсутнє мотивування щодо розподілу процесуальних витрат, та не вказано мотив, норми права, якими суд керувався в цій частині.
- зазначаючи у резолютивній частині ухвали про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат, суд вийшов за межі клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності;
- суд не мав правових підстав покладати процесуальні витрати на обвинуваченого, оскільки цього не передбачено діючим КПК;
- покладання на особу витрат можливе виключно у разі вирішення обвинувачення по суті та викладення судового рішення у формі вироку;
- інша експертиза, висновок за результатами якої міститься в матеріалах провадження, проводилася за кошти обвинуваченого, і суд стосовно витрат, понесених обвинуваченим рішення не приймав.
З урахуванням вищенаведеного, захисник вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального законодавства при ухваленні рішення, що є підставою для його скасування, а постановлені у провадженні судові рішення суперечать правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17.
Позиції учасників судового провадження
 
У судовому засіданні прокурор частково підтримав вимоги касаційної скарги.
 
Мотиви Суду 
 
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Беручи до уваги те, що захисник ОСОБА_7 у касаційній скарзі не оскаржує ухвали місцевого та апеляційного судів у частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього, з урахуванням положень ст. 433 КПК, Суд не перевіряє законності й обґрунтованості судових рішень у цій частині.
Разом з тим заслуговують на увагу доводи касаційної скарги захисника щодо необґрунтованого, на його думку, стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат за проведення експертизи.
Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.
Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом
З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, вбачається, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).
З урахуванням вищезазначеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
Як убачається з судових рішень щодо ОСОБА_6 , ухвалою місцевого суду його звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього закрито. Водночас з ОСОБА_6 стягнуто на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають 13 240 грн за проведену експертизу. Суд апеляційної інстанції залишив рішення місцевого суду щодо ОСОБА_6 без змін.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій допустили істотне порушення норм кримінального процесуального закону (118, 122, 419 КПК), що відповідно до положень ст. 412, ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для зміни такого рішення.
Разом з тим у касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та одночасно висуває вимогу про зміну ухвали місцевого суду у частині стягнення процесуальних витрат, що суперечить вимогам ст. 436 КПК.
З огляду на вищенаведені положення закону, правову позицію Верховного Суду та вимоги касаційної скарги, касаційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 369, 412, 419, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника  ОСОБА_7 задовольнити частково.
 
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року щодо  ОСОБА_6 змінити.
Процесуальні витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи №1313 від 26 грудня 2016 року в розмірі 13 240 грн віднести на рахунок держави.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3