Ухвала
 
09 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 464/4821/16-ц
провадження № 61-4762ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2023 року ОСОБА_1 , з  пропуском строку на касаційне оскарження, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  рокуу  вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали суду) для усунення недоліків касаційної скарги. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надіслати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
27 квітня 2023 року ОСОБА_1 усунув цей недолік касаційної скарги.
У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що заявник отримав повний текст оскарженого рішення апеляційного суду 06 березня 2023 року. До скарги додано розписку.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Оскільки особа, яка подала касаційну скаргу, отримала повний текст оскарженого рішення суду 06 березня 2023 року, тому строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову                                 у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У частині восьмій статті 394 ЦПК України вказано, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Доводи касаційної скарги містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №  161/16891/15-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 539/1582/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 733/608/16-ц.
Разом з касаційною скаргою подано заяву про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Заява мотивована тим, що оскаржувана постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, розмір стягненої з відповідача на користь банку суми є значним для відповідача та у разі задоволення касаційної скарги та можливого скасування рішення суду, відпадуть підстави для стягнення коштів. Виконання рішення суду може призвести до  порушення майнових прав, свобод та охоронюваних законом інтересів заявника, ускладнить або унеможливить відновлення попереднього становища і призведе до порушення балансу інтересів учасників справи.
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його виконання. Проте вказані в заяві обставини не свідчать про наявність підстав для зупинення виконання і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Витребувати із Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу №  464/4821/16-ц.
У задоволенні заяви ОСОБА_1  про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023  року до закінчення її перегляду в  касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар