ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 квітня 2023 року           справа №200/4928/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/4928/22 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                              У С Т А Н О В И В:  

16 листопада 2022 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб”; зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням Закону України №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” зарахувати вислугу років на пільгових умовах період проходження служби на посадах: - міліціонера роти ППСМ Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 01.02.1998 року по 12.07.2001 року), з розрахунку три роки служби за чотири за вказаний період; - оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 12.07.2001 року по 20.12.2006 року), - оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 20.12.2006 року по 30.10.2007 року), - старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 30.10.2007 року по 26.07.20011 року), з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період; зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України відповідно п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення  пенсії за вислугу років.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі наказів ГУ МВС України в Донецькій області від 11.03.2016 р. за № 18 о/с лк, від 07.07.2016 р. за № 33 о/с лк, та від 17.10.2016 р. за № 41о/с лк, згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України “Про Національну поліцію” та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 "г" (через скорочення штатів), з 11.03.2016 року, з посади старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області. Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 11.10.2021 №9 о/с лк внесено зміну до наказів ГУМВС України в Донецькій області від 11.03.2016 №18 о/с лк та оголошено вислуга років у пільговому обчисленні - 25 роки 09 місяців 28 днів. Проте відповідачем було відмовлено у оформленні подання на пенсію за вислугу років на направленні його до органів ПФУ, оскільки позивач має права на пенсію на вислугу років на умовах, визначених Законом № 2262-ХII. Вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права на пенсійне забезпечення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/4928/22 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням Закону України №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” зарахувати ОСОБА_1 , до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії період проходження служби  на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 28.08.2014 року по 11.03.2016 року); на пільгових умовах період проходження служби на посадах: - міліціонера роти ППСМ Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 01.02.1998 року по 12.07.2001 року), з розрахунку три роки служби за чотири за вказаний період; оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 12.07.2001 року по 20.12.2006 року), оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 20.12.2006 року по 30.10.2007 року), старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 30.10.2007 року по 26.07.20011 року), з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України  відповідно п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1  пенсії за вислугу років.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 постанови № 393, в яких розрахунок вислуги років на пільгових умовах не передбачено.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач –   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 27 лютого 1998 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з послужного списку архівної особової справи, виданого Старшим інспектором Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області Крупченко І.С. проходив службу в органах внутрішніх справ:
02.1998 року по 07.2001 року міліціонер Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області;
07.2001 року по 05.2002 року оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області;
05.2002 року по 10.2007 року оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області;
10.2007 року по 08.2013 року старший оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області;
08.2013 року по 11.2015 року старший оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області (у зв`язку з організаційно-штатними заходами).
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області (по особовому складу) від 07.10.2014 року №361 о/с вважати вислугу років на 27 серпня 2014 року майору міліції ОСОБА_1 , який наказом МВС України від 27.08.2014 року №1680 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 66 у запас Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ : у календарному обчислення 18р. 01м. 13 д., у пільговому – 24р. 03м. 13д
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 11.03.2016 року №18 о/с старшого майора ОСОБА_1 з 27 серпня 2014 року поновлено на посаді старшого оперуповноваженого СБНОН Краматорського відділу ГУ МВС України в Донецькій області та згідно з п. 10 та 11 Закону України “Про Національну поліцію” та відповідно до положень про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних Сил з 06 листопада 2015 року.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 07.07.2016 року №33 о/с лк внесено зміни до наказу від 11.03.2016 року №18 о/с лк. Вважати вислугу років на 06.11.2015 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 19р. 03м. 22 д, у пільговому – 24р. 03м. 29д.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 17.10.2016 року №41 о/с лк внесено зміни до наказу від 11.03.2016 року №18 о/с лк в частині дати звільнення. Вважати звільненим 11 березня 2016 року.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 20.10.2016 року №43 о/с лк лк внесено зміни до наказу від 07.07.2016 року №33 о/с лк в частині оголошення вислуги років ОСОБА_1 . Вважати вислугу років на 11.03.2016 року у календарному обчисленні 19р. 07м. 27д., у пільговому 24р. 08м. 04д.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 11.10.2021 року №9 о/с лк внесено зміни до наказу від 11.03.2016 року №18 о/с лк. Вважити вислугу років на 11 березня 2016 року – 25р. 09м. 28д.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2021 р. по справі №200/11477/21 суд:
- визнав протиправною бездіяльність Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Донецькій області” щодо оформлення і направлення до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч.1 ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”.
- зобов`язав Державну установу “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Донецькій області” оформити та направити до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до п. “а” ч.1 ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання Рішення Донецького окружного суду Державна установа “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” підготувала матеріали для призначення мені пенсії за вислугу років та спрямувала до Департаменту персоналу МВС України, для оформлення необхідних матеріалів та спрямування їх до органів ПФУ.
Листом МВС України в особі Департаменту персонал від 31.01.2022 №3656/22-2022 позивачу було відмовлено у оформленні подання на пенсію за вислугу років на направленні його до органів ПФУ, оскільки останній не має права на пенсію на вислугу років на умовах, визначених Законом № 2262-ХII, тому у МВС відсутні законодавчі підстави для вчинення таких дій. Також зазначив про відсутність підстав для врахування до вислуги років періоду з 28.08.2014 року по 11.03.2016 року, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду не було зобов`язано зарахувати до вислуги років для призначення пенсії період вимушеного прогулу.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача, щодо не підготовки та не направлення усіх необхідних документів до Пенсійного органу позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону.
Згідно пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а саме, відповідно до частини першої, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме, до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Із аналізу зазначених норм вбачається, що Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені умови призначення пенсії за вислугою років (стаття 12) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (стаття 17).
Відповідно до статті 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України постановою від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі по тексту - Порядок №393).
Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2007 року №431 затверджений Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби (далі по тексту - Перелік №431).
Згідно із пунктом 2 Переліку №431 до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті: посади, зокрема, оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, в особливо важливих справах, заступника начальника відділу, начальника відділу.
Абзацом третім пункту 1 Порядку №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 цього Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно  розрахунку вислуги років позивач займав посаду: 02.1998 року по 07.2001 року міліціонер Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області; 17.2001 року по 05.2002 року оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області; 05.2002 року по 10.2007 року оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області; 10.2007 року по 08.2013 року старший оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області; 08.2013 року по 11.2015 року старший оперуповноважений СБНОН Краматорського відділу Управління МВС України в Донецькій області (у зв`язку з організаційно-штатними заходами). 
На думку суду, обґрунтованими є вимоги позивача щодо зарахування до календарної вислуги років вислугу років на пільгових умовах сформовану за періоди з 01.02.1998 року по 12.07.2001 року,  з 12.07.2001 року по 20.12.2006 року з 20.12.2006 року по 30.10.2007 року та з 30.10.2007 року по 26.07.20011 року - у загальній кількості 06 років 07 місяці 27 днів відповідно до Порядку №393.
Разом з цим, позивачу не було враховано період роботи з 28.08.2014 року по 11.03.2016 року, оскільки, на думку відповідача, суд не зобов`язав зарахувати до вислуги років для призначення пенсії період вимушеного прогулу.
Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено види та періоди служби, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам і вказані норми є загальними.
Вказаним Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не врегульовано випадки, коли особу було звільнено протиправно, а тому в цьому Законі відсутні вимоги щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії період вимушеного прогулу, адже вимушений прогул відбувається не з вини особи, а з вини роботодавця.
Суд приходить до висновку, що визнання незаконним звільнення та поновлення на посаді означає поновлення у всіх порушених раніше правах, а також те, що у період вимушеного прогулу особа вважається такою, що проходила службу в органах внутрішніх справ, відтак відповідний період має зараховуватися до вислуги років, адже це є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника.
Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №200/1085/19-а зазначив наступне: “Верховний Суд зауважує, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення. З урахування встановленої постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року №808/9542/14 протиправності наказу від 27.08.2014 року №1680 о/с про звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ, та як наслідок його скасування, позивач вважається таким, що знаходився у вимушеному прогулі, що фактично прирівнюється до проходження служби в органах внутрішніх справ.
Суд зазначає, що вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
При цьому Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.
Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і положенням цього Закону не суперечить.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертої статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
У свою чергу, передбачені статтею 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №161/4876/17, від 15 серпня 2019 року у справі №281/459/17, від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вислуга років позивача станом на 11.03.2016 року для призначення пенсії у календарному обчисленні складає: 19 років 07 місяців 27 днів, у пільговому – 06 років 02 місяці 01 день. Вислуга років складає 25 років 09 місяців 28 днів, що підтверджується наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 11.10.2021 року №9 о/с лк та довідкою про вислугу років майора міліції ОСОБА_1 .
Щодо обраного способу захисту порушеного права.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
З метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача шляхом: визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб”; зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням Закону України №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” зарахувати ОСОБА_1 , до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії період проходження служби  на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 28.08.2014 року по 11.03.2016 року); на пільгових умовах період проходження служби на посадах: - міліціонера роти ППСМ Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 01.02.1998 року по 12.07.2001 року), з розрахунку три роки служби за чотири за вказаний період; оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області (з 12.07.2001 року по 20.12.2006 року), оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 20.12.2006 року по 30.10.2007 року), старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з 30.10.2007 року по 26.07.20011 року), з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період. зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України відповідно п. “а” ч. 1 ст. 12 закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб” та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” оформити подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1  пенсії за вислугу років.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/4928/22  - залишити без задоволення.                                                                                                        
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. у справі № 200/4928/22  - залишити без змін.                                                                                                
Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко