ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/43/23  Номер провадження 33/814/1114/23	Головуючий у 1-й інстанції Сербіненко І.В.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Гречці Є.В., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Болтіка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року 
щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок у дохід держави.
Як вбачається з постанови, 04 жовтня 2022 року о 10 год 00 хв. в с. Говтва, Полтавського району водій  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.
Не погодившись з даним судовим рішенням його в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1 .
Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність на необґрунтованість судового рішення у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм права та неналежного дослідження доказів на підтвердження його невинуватості. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про керування ним транспортним засобом. При цьому зазначає, що працівники поліції спровокували його на відмову від проходження огляду. Так спочатку він погодився на проходження огляду на місці зупинки або в лікарні, але потім працівники вимкнули камеру та повідомили, що не мають приладу «Драгер» та відмовилися везти його в лікарню. Такими діями працівники поліції порушили процедуру проведення огляду та спонукали ОСОБА_1 відмовитися від його проходження. Крім того, вважає, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому у поліцейських не було підстав пропонувати йому пройти огляд. Також зазначає, що працівниками поліції не були роз`яснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП.
Разом з апеляційною скаргою ним було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що він не був присутній при розгляді справи, про винесення постанови дізнався лише 17 березня 2023 року при ознайомленні його адвоката з матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.     
 Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. При цьому на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи зазначено, що його представник - адвокат Болтік А.С. ознайомився з матеріалами та зробив фотокопії, отримав відео 17 березня 2023 року. 
Враховуючи зазначені обставини, право особи на оскарження, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а отже клопотання підлягає задоволенню.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Болтіка А.С., дослідивши  докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
 
Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 346302 від 04 жовтня 2022 року, цього дня о 10 год 00 хв. в с. Говтва, Полтавського району водій  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу. 
 
Відповідно до відеозапису події,  ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру або в медичному закладі, на що правопорушник відмовився.
 
Крім того, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина  ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 346302 від 04 жовтня 2022 року, в якому водій власноручно зазначив про свою згоду з протоколом (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 3); диском з відеозаписом, де зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків (а.с 6) та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
 
Тобто, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що сам факт відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, та не потребує встановлення та доведення тієї обставини, чи дійсно особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
 
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо недоведеності факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.
 
Згідно п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .
 
Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
 
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що при спілкуванні з поліцейськими  ОСОБА_1 зазначав, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом на місці зупинки не висловлював. 
Оцінуючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав на підтвердження факту керування транспортним засобом  ОСОБА_1 . 
Крім того, суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилання в апеляційній скарзі щодо вчинення працівниками поліції дій для спонукання ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, оскільки зазначене не підтверджується матеріалами справи та стороною захисту не надано суду відповідних доказів.
 
У свою чергу з відеозапису вбачається, що з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції були вчиненні дії для доставки приладу «Драгер». 
 
Однак у подальшому  ОСОБА_1 зазначивши, що дійсно вживав алкогольні напої, відмовився від проходження огляду. При цьому суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що працівники поліції відмовилися везти його у медичний заклад для проходження огляду.
 
Безпідставними є також доводи наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння зважаючи на те, що він сам підтвердив факт вживання алкогольних напоїв та у зв`язку з цим незадовільне самопочуття.
Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення. 
За вказаних обставин апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 рокузалишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання  ОСОБА_1 - задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.А. Гальонкін