КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М.,  за участі: 
секретаря судового засідання                             -       Федчик Т.В.
захисника                                                            -       Онопрієнко З.В.
особа, яка притягується 
до адміністративної відповідальності                 -       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу адвоката Онопрієнко З.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного  суду Київської області від 12.12.2022, -
В С Т А Н О В И В
Цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів  доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, адвокат Онопрієнко З.В. в інтересах особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд постанову Броварського міськрайонного  суду Київської області від 12.12.2022 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його дія складу адміністративного правопорушення.
 
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на порушення порядку розгляду справи, судом першої інстанції не було досліджено наведені докази належним чином, що призвело на його думку до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Також апелянт стверджує про порушення зі сторони працівників патрульної поліції процедури огляду на стан сп`яніння, а саме те, що поліцейські відмовили ОСОБА_1 в присутності двох свідків, які надавали пояснення в суді, працівниками поліції не було надано направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а наявне в матеріалах справи направлення не може вважатись допустимим доказом, адже на місці події його не було складено. На думку адвоката порушення полягають також, у тому, що ОСОБА_1 не було пред`явлено документи на прилад «Драгер», протокол було підписано під тиском працівників поліції. Також, захисник наголошує, що водій ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатом тесту про те працівник патрульної поліції в супереч вимогам закону не запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я.
 
Як встановлено судом першої інстанції, 06 жовтня 2022 року близько 18 години 50 хвилин на вул. Олега Онікієнка, 118 у м. Бровари Київської області, ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Уamaha super jog» без н/з у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 0,90%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 КУпАП , законодавство України  про адміністративні правопорушення  складається  з цього Кодексу  та інших  законів України.  Закони України про адміністративні правопорушення  до  включення їх  у  встановленому порядку  до цього Кодексу  застосовуються безпосередньо. 
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine розглядав питання про необхідність залучення сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, і у п. 10 рішення ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine від 06.12.2022 визнав порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" Україною і констатував: «Таким чином, ці скарги є прийнятними та вказують на порушення п. 1 ст. 6 Конвенції через відсутність неупередженості суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення у провадженні про адміністративне правопорушення».
Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі «Михайлова проти України» (заява № 10644/08, рішення від 06.06.2018 р.), пункти 56 - 60, у якій також було встановлено порушення п.1 ст. 6 у зв`язку з відсутністю безсторонності (тією мірою, якою вона стосувалася відсутності сторони обвинувачення під час розгляду справи заявниці).
Вказані вище рішення, перекликаються з вже існуючим рішенням у справі «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), ЄСПЛ дійшов до висновку, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за таких умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке фактично підтримується судом).
Суд апеляційної інстанції  вжив всіх вичерпних заходів, передбачених  вищевказаними Рішеннями ЄСПЛ, які відповідно до ст. 17  ЗУ "Про  виконання рішень та застосування практики  Європейського суду  з прав людини", які в Україні є джерелом права, щодо залучення до участі в судовому засіданні сторони обвинувачення - прокурора(а.с. 60). 
Листом заступника начальника управління підтримання публічного обвинувачення в суді Антонець О. від  09.02.2023 №22/3-19ВИХ-23 (а.с. 63-64),  фактично відмовлено в участі прокурора в судовому засіданні посилаючись на те, що  дані  Рішення ЄСПЛ не імплементовані в КУпАП  і як зазначено у вказаному листі, до  законодавчого врегулювання повноважень прокурора в КУпАП, які мають кореспондуватися із конституційними функціями прокуратури (визначення повноважень, способу та форми їх реалізації), його участь у розгляді справ про адміністративні правопорушення, крім передбачених Кодексом, порушуватиме приписи ст. 19 Конституції України, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується . 
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП  суд  може розглянути дану апеляційну скаргу.
Заслухавши  доповідь  судді,  заслухавши думку адвоката Онопрієнко З.В. та ОСОБА_1 ,  які підтримали подану апеляційну скаргу і просили  суд задовольнити її, дослідивши  письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
 
П. 2.9 а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст .7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1  вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: 
-          протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №256682 від 06.10.2022 в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення,  обставини, час та місце  вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, відомості про проведення відеозапису на місці події Б/К №102, відомості про свідків, підпис ОСОБА_1 , тощо (а.с. 3);
-          направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водія ОСОБА_1 від 06.10.2022 (а.с. 4);
-          роздруківкою приладу "Драгер" Алкотест  6820 від 06.10.2022, згідно якого результат тестування  ОСОБА_1 становить 0.90% проміле, підпис ОСОБА_1 що свідчить про його згоду з отриманим результатом (а.с. 5);
-          актом огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , в якому вказано спеціальний технічний засіб за допомогою якого проводився огляд, результат огляду, відомості свідків (а.с. 6);
-          письмовими поясненнями свідків (а.с. 7-8);
-          відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, момент зупинки мопеду марки «Уamaha super jog» без н/з під керуванням ОСОБА_1 який повідомив,що не має посвідчення водія. На пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння не заперечув, та повідомив що випив «банку Рево». Після отриманого результату  приладу "Драгер" Алкотест  6820 0.90% проміле, не заперечував (а.с. 10);
 
Наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку ? достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні ним приписів п.2.9. а) ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Вказаними доказами спростовуються твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом огляду. Зокрема суд звертає увагу на тому, що: по-перше, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не містять відомостей, які б можна було розцінювати як незгоду  ОСОБА_1 з результатом пройденого огляду з використанням спеціального технічного засобу на місці його зупинки; по-друге, в роздруківках тесту на алкоголь газоаналізатора "Драгер" Алкотест  6820 від 06.10.2022, та акті огляду  ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом результат огляду. Отже, враховуючи вказане, суд оцінює вказані доводи апелянта надуманими і як такі, що не свідчать про його незгоду саме з результатом пройденого огляду.
 
Неспроможними суд вважає також і доводи апеляційної скарги в частині, що стосується порушення поліцейськими порядку проходження огляду, оскільки огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки було проведено з дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і будь-яких порушень судом не встановлено.
 
Доводи апелянта про порушення працівниками патрульної поліції права на захист є безпідставними. В цьому контексті слід зазначити, що вимоги ст. 268 КУпАП визначають права особи, що притягується до адміністративної відповідальності саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не під час його фіксації, в зв`язку з чим, доводи апелянта про порушення його права на захист під час складання протоколу через незабезпечення участі у цих діях його адвоката є безпідставними.
 
За таких обставин, оскільки вина  ОСОБА_1 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Броварського міськрайонного  суду Київської області від 12.12.2022 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу адвоката Онопрієнко З.В.- залишити без задоволення, постанову Броварського міськрайонного  суду Київської області від 12.12.2022, щодо ОСОБА_1 визнаного винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору - залишити без змін.
Постанова  апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа № 361/5428/22
Апеляційне провадження № 33/824/475/2023
Категорія:  ч.1 ст.130  КУпАП
Суддя у першій інстанції -  Петришин Н.М.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.