П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/16374/22	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2022 року Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі – позивач, ГУ ДПС) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просило:
- стягнути з відповідача суму заборгованості по земельному податку з фізичних осіб, у розмірі 56148,38 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в судовому та адміністративному порядку податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, а тому зазначені у них суми податкових зобов`язань є узгодженими та підлягають сплаті у строки, передбачені ПК України. Таким чином, у позивача виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з відповідача з моменту узгодження податкового зобов`язання.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є платником податків.
Позивачем відповідно до ст.59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу від 29.12.2017 року №17690-17.
Відповідно до Довідки про розрахунки з бюджетом станом на 01.09.2021 року загальна сума податкового боргу за платежем 18010700 «Земельний податок з фізичних осіб» складає 56148,38 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях №6275723-5306-1407 від 30.06.2019 року на суму 28074,19 грн. та №5726660-5306-1407 від 15.05.2020 року на суму 28074,19 грн..
У зв`язку з тим, що в судовому та адміністративному порядку зазначені вище податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, зазначені у них суми податкових зобов`язань є узгодженими та підлягали сплаті у строки, передбачені п.57.3 ст.57 ПК України, тому у позивача виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з відповідача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вищевказані податкові повідомлення-рішення направлялися контролюючим органом відповідачу за неналежним адресом, а тому такі рішення не можуть вважатися надісланими (врученими) відповідачу належним чином та, відповідно, визначені ними податкові зобов`язання не можуть вважатися узгодженими, тобто не набули статусу податкового боргу, що виключає підстави для стягнення з відповідача вказаної заборгованості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом стягнення у даній справі є сума податкового боргу, яка згідно наданої позивачем Довідки про розрахунки з бюджетом станом на 01.09.2021 року виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях №6275723-5306-1407 від 28.05.2019 року та №5726660-5306-1407 від 15.05.2020 року.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, у тому числі, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством.
При цьому, контролюючий орган має право звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 30 днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до абз.2 п.42.4 ст.42 ПК України листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як вбачається з додатків до позовної заяви, податкові повідомлення-рішення №6275723-5306-1407 та №5726660-5306-1407, за якими сформовано податковий борг, були направлені на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , проте не були вручені згідно Довідок Укрпошти про причини повернення у зв`язку з: «неправильно зазначена адреса» та «за закінченням терміну зберігання» відповідно.
Відповідно до п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
16.11.2022 року судом першої інстанції до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області було надіслано запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку стосовно ОСОБА_1 .
Згідно відповіді від 22.12.2022 року на вказаний запит місцем реєстрації ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з 26.01.2005 року є АДРЕСА_2 . 
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вищевказані податкові повідомлення-рішення направлялися контролюючим органом за неналежним адресом, тобто із порушенням наведених законодавчих норм та не можуть вважатися надісланими (врученими) відповідачу, що, відповідно, виключає підстави вважати такі податкові повідомлення-рішення узгодженими та як наслідок виключає підстави для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 податкового бору.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі № 2340/4232/18.
Як вбачається з наданих позивачем до позовної заяви додатків та вірно звернено на це увагу судом першої інстанції, ще до надіслання вказаних вище податкових повідомлень-рішень контролюючим органом надсилалась податкова вимога від 29.12.2017 року №17690-17 на суму 14797,65 грн. на вірну податкову адресу відповідача: АДРЕСА_2 .
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків податкова адреса фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): АДРЕСА_3 .
Згідно з ідентифікаційними даними адресою проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_4 , а відповідно до довідкових даних: АДРЕСА_5 .
Під час формування податкових повідомлень-рішень №6275723-5306-1407 та №5726660-5306-1407 фізичною особою ОСОБА_1 заява з формою 5 ДР, для внесення змін даних, які відносяться до облікової картки не надавалася.
Колегія суддів не приймає ці доводи апелянта до уваги, оскільки апелянт також в апеляційній скарзі зазначив, що відповідач зареєстрований в інспекції 1554 - ГУ ДПС в Одеській області, Суворовська ДПІ. При цьому його податкова адреса (місця знаходження/місця проживання) як суб`єкта господарювання: АДРЕСА_5 .
Тобто, в базах даних ДПС України наявна інформація, що податковою адресою відповідача є: АДРЕСА_5 , також це підтверджується тим, що при зверненні до суду з даним позовом податковий орган у реквізитах відповідача вказав саме адресу: АДРЕСА_2 .
Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.