П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  676/6721/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.   
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
03 травня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови про виконавче провадження, 
В С Т А Н О В И В :
у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Хмельницький) в якому просила:
-зобов`язати Міністерство юстиції України Центрально-західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2022;
- визнати виконавче провадження №ВН 68883535 щодо ОСОБА_1 не дійсним та відмовити стягувачу у відкритті виконавчого провадження через те, що справа №560/4631/22 розглядається в Хмельницькому адміністративному окружному суді;
- зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 639,52 грн. та 0,07 грн.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 16 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП №68883535 з примусового виконання виконавчого листа №560/14954/21 виданий 12.04.2022 Хмельницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59085,48 грн.
27.04.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлено рекомендованим листом боржнику на адресу АДРЕСА_1 .
Також в межах виконавчого провадження вчинено виконавчі дії:
-27.04.2022; 20.09.2022; 26.09.2022; 31.10.2022; 20.11.2022 з метою отримання інформації щодо джерела отримання доходів боржником направлено запити до ДПС України та Пенсійного фонду України;
- 21.09.2022 державним виконавцем при виході за місцем проживання боржника встановлено, що ОСОБА_1 за адресом АДРЕСА_1 відсутня, про що складено акт державного виконавця;
- 31.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та коштів боржника;
- 31.10.2022  державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу марки DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 ;
- державним виконавцем направлено вимогу до ПАТ КБ "Приват Банк" щодо наявності та стану рахунку боржника. Згідно відповіді на рахунках боржника містяться кошти в сумі 2465,16 грн. та 623.68 грн.;
-21.11.2022  державним виконавцем виставлено платіжні вимоги на рахунки боржника;
- 08.12.2022 державним виконавцем здійснено розподіл коштів відповідно до статті 45 Закону України "Про виконавче провадження".
Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження та подальше виконавче провадження не обґрунтованим, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"  №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених  законом  випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону №1404 визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2021 вирішено позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59085,48 грн.
Дане рішення набрало законної сили 16.03.2022 відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду та за заявою стягувача, Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист від 12.04.2022  по справі №560/11954/21 про стягнення з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59085,48 грн. 
Тобто, виконавчий лист від 12.04.2022 по справі №560/11954/21 є виконавчим документом.
При цьому, Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до відділу ДВС у м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в межах строку, визначеного частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстав для повернення виконавчого документу стягувача у органу державної виконавчої служби не було.
Крім того, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2021 та виконавчий лист від 12.04.2022 по справі №560/11954/21 є чинними, у встановленому порядку не скасовані, їх дія не зупинена.
Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
При цьому, оскарження податкового повідомлення-рішення, яке стало підставою для формування податкового боргу, що був предметом розгляду у справі №560/11954/21, за результатом розгляду якої виданий виконавчий документ не означає заборону приймати його до виконання та відкривати виконавче провадження, оскільки виконавчий лист містить усі передбачені частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII реквізити, в тому числі і дату набрання ним законної сили.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена правомірно, у межах повноважень, в порядку та спосіб, що визначений Законом України "Про виконавче провадження", а тому відсутні підстави для її скасування. 
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.