Справа №753/5714/23
Апеляційне провадження №22-ц/824/8969/2023

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 червня  2023  року                                                                                                місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Лащевської Д.О.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ ДРАЦС у м. Києві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2023 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті брата на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовувала тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Смерть брата підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть, виданим КНП Дніпрорудненський ЦПМД ДМР ВРЗО від 07 листопада 2022 р., свідоцтвом про смерть від 30 листопада 2022 року. У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького відділу ДРАЦС у м. Києві щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , проте отримала відмову з причини відсутності підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку на підставі наданих нею документів. 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року заяву залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 13.04.2023 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення вищевказаної заяви.
16.05.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від Дарницького відділу ДРАЦС у м. Києві надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
В ході розгляду справи судом встановлено, що заявник - ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що виконавчим комітетом П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області 22.06.1955 було складено актовий запис №43.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками було записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що 03.02.1958 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області було складено актовий запис за №5.
Відповідно до паспорта російської федерації, виданого відділом внутрішніх справ м. Холмська Сахалінської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Миколаївка, Миколаївського р-ну, Запорізької обл., був зареєстрований 31.07.2002 у АДРЕСА_2 , а 29.06.2012 - у м. Дніпрорудне, Василівського р-ну, Запорізької обл.
На підставі посвідки на постійне місце проживання в Україні, з 22.12.2015 ОСОБА_2 був зареєстрованим у АДРЕСА_1 .
Згідно медичного свідоцтва про смерть №106/У-08, виданого 07.11.2022 «Василівським центром первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у Запорізькій обл., Василівського р-ну, м. Дніпрорудне.
Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 30.11.2022 Сімферопольським районним відділом ВРАЦС №3 складено запис про смерть №170229910003103129005/
Отримавши свідоцтво про смерть її брата ОСОБА_2 на непідконтрольній Уряду України території, ОСОБА_1   звернулась до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві із заявою про реєстрацію факту смерті особи. Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану розглянув подані документи та на підставі ч.1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відмовив у проведенні державної реєстрації смерті.
Залишаючи заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що  брата заявника було зареєстровано як громадянина російської федерації за законом держави його громадянства, відтак відсутні підстави для повторного встановлення та реєстрації смерті ОСОБА_2 за законодавством України.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
Згідно з положеннями статей 1, 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»  будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий вищевказаними органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
У відповідності до вимог ст. 317 ЦПК України  заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
З матеріалів справи вбачається,  що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане Департаментом №3 Департамента ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, який є незаконним органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. 
Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про реєстрацію смерті громадянина росії її законними органами не відповідає дійсності, адже така реєстрація була проведена незаконними формування на тимчасово окупованій території України.Окрім того, відповідно до пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», особами, пов`язаними з державою-агресором серед іншого є громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах.
З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_2 дійсно мав паспорт громадянина росії.  В той же час він мав посвідку на постійне проживання на території України, в якій з 16 грудня 2015 року зареєстроване його проживання в України на законних підставах.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення  про задоволення заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у смт. Н. Миколаївка та  помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                   С.О. Журба

Судді                                                                                                               Т.О. Писана 

                                                                                                                        К.П. Приходько