УХВАЛА

08 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 640/1413/21
адміністративне провадження № К/990/19614/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Центральне МРУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі № 640/1413/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер Україна» до Центрального МРУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023, позов задоволено:  визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.12.2020 №00327040303 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (далі - ПДВ), задекларованої ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер Україна»  за серпень 2020 року, на 2 128 056,00 грн.
30.05.2023 відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з абзацами першим, другим пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС передбачено підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті,  неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, відповідач вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (за змістом касаційної скарги це норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК)), порушили норми процесуального права (норми статей  72, 90 , 242 КАС) та не врахували висновок Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі N808/2911/17.
Відповідно до оскаржуваних Центральним МРУ ДПС судових рішень підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2020 №00327040303 став висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що  документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «РЕККІТТ БЕНКІЗЕР ХАУСХОЛД ЕНД ХЕЛС КЕР УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення суми податку на додану вартість (у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету  ), призначена на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК, проведена контролюючим органом  незаконно.
Суди встановили, що в поданій податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року у рядку 20.2 (сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню) позивач задекларував 2 346 546,00 грн.
Заявлена позивачем сума до бюджетного відшкодування розрахована за рахунок від`ємного значення ПДВ за квітень-червень, серпень-вересень, грудень 2019 року, яке сформувалося внаслідок імпорту товару, тобто, відшкодування, яке не було сформоване: 1) за операціями за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документарними перевірками; 2) за операціями з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 Податкового кодексу України.
Встановивши зазначені обставини, суди дійшли висновку, що документальна позапланова перевірка ТОВ ««Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер Україна» з питання декларування суми бюджетного відшкодування могла бути проведена виключно за наявності підстав, визначених   пунктом 200.11 статті 200 ПК.
Заперечуючи проти такого висновку судів попередніх інстанцій, Центральне МРУ ДПС посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14.11.2018 у справі №808/2911/17, відповідно до якого контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (підпункт 78.1.8 пункт 78.1 статті 78 ПК) і  якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункту 200.11 статті 200 ПК операціями. У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю, за умови якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК операціями.
У справі №808/2911/17 суди встановили, що заявлена платником податку (позивачем у справі) до повернення сума бюджетного відшкодування ПДВ  4 854 270,00 грн сформована за рахунок від`ємного значення ПДВ по операціях, зазначених у пункті 200.11 статті 200 ПК, що і стало підставою для висновку судів про законність проведення контролюючим органом перевірки.
Натомість, у справі №640/1413/21 суди встановили, що заявлена ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер Україна» сума до бюджетного відшкодування ПДВ сформована за рахунок від`ємного значення ПДВ за квітень-червень, серпень-вересень, грудень 2019 року, тобто не за операціями, визначеними пунктом  200.11 статті 200 ПК.
Підсумовуючи викладене, постанова Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №808/2911/17 не може бути прикладом іншого правозастосування, порівняно із правозастосуванням судів першої та апеляційної інстанцій у справі №640/1413/21, оскільки правовідносини у вказаних справах не є подібними.
Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи наведене вище, касаційна скарга Центрального МРУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення з касаційною скаргою на зазначені вище судові рішення в порядку, встановленому законом. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко