Ухвала
 
16 травня 2023 року
м. Київ
справа № 676/913/22
провадження № 61-6828ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу   ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що відповідач з 2019 року живе та працює в Фінляндській Республіці, однак участі в утриманні сина не приймає, аліменти на його утримання не присилає, тоді як отримує заробітну плату від 4 000,00 Євро. Позивачка посилається на те, що вона сама виховує сина, утримує квартиру в якій вони проживають, купує ліки та оплачує логопедну групу для дитини. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, починаючи з 25 листопада 2022 року і до повноліття дитини. 
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, починаючи з 25 листопада 2022 року та до повноліття дитини, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач на даний час не працює, перебивається тимчасовими заробітками, проте продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тоді як позивачкою не надано доказів про те, що ОСОБА_1 може сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 250 Євро, починаючи з 
17 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 
205, 92 грн судового збору.
03 травня 2023 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1  подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 04 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила постанову суду касаційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 
від 14 грудня 2022 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом позову в цій справі є стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Отже, справа № 676/913/22, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу закону.
Касаційна скарга не містить посилань та обґрунтування підстав перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у малозначній справі, а судом касаційної інстанції відповідних обставин не встановлено.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. 
З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                           І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров