ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/963/23 Справа № 932/6038/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 травня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.Ю. на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,                  ОСОБА_1 , 
захисника                                                Лисенка С.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року водій ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 21.32 год., знаходячись на ж/м Тополя-2, 34 в м. Дніпрі, керував автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом від 15 лютого 2022 року ВП №63152745. Своїми діями водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про дату та час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови було отримано 04 квітня 2023 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначені в протоколі дату та час. Звертає увагу, що вказане підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2023 року, винесеною за результатами розгляду апеляційної скарги захисника на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 25 листопада 2022 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 14 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи та з текстом оскаржуваної постанови захисник ознайомився 07 квітня 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 3 ст. 126 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному. 
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. 
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Так, ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №069350 від 24 вересня 2022 року слідує, що ОСОБА_1  інкримінується керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у такому праві.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ч. 3 ст. 126 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.
Як слідує з апеляційної скарги захисника,  ОСОБА_1  свою вину не визнає та вказує, що взагалі в той день не керував транспортним засобом.
Наразі судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.
Крім того, вказані обставини підтверджуються мотивувальною частиною постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2023 року, винесеної за результатом розгляду апеляційної скарги захисника Лисенка С.Ю. на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, що викладених у даній справі. 
Так, вказаною постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2023 року встановлено, що матеріалами справи не спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що він сидів на пасажирському сидінні автомобіля, а також, що відеозапис з бодікамери та матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять достатньо доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищевикладені обставини приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Лисенку С.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.Ю. — задовольнити.
Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП — скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот