ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 травня 2023 року 	м.Суми	

Справа №577/4068/22 
Номер провадження 22-ц/816/653/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 , 
третя особа – Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 рокув складі судді Галяна С.В., ухвалене в м. Конотоп, повний текст судового рішення складено 17 лютого 2023 року, 

в с т а н о в и в:

01.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області, в якому просить ухвалити рішення, яким надати їй місячний строк від дня набрання рішенням законної сили, для подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини після її батька ОСОБА_3 , який помер у с. Шаповалівка Конотопського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивувала тим, що за життя її бабуся ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Шаповалівської сільської ради, за яким все своє майно заповіла своєму сину – батьку позивачки, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Батько позивачки належним чином прийняв спадщину, оскільки на день її смерті проживав разом із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , поховання якого здійснила позивачка. При зверненні у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, вона дізналася, що 04.09.2013 її батько склав заповіт, посвідчений секретарем Шаповалівської сільської ради, яким все своє майно заповів своїй дочці – ОСОБА_5 , яка проживає на території Російської Федерації. А тому нотаріус заяву про прийняття спадщини у неї не прийняла. Позивачка телефоном повідомила ОСОБА_5 про наявність заповіту. Через різні погляди на окупацію Луганської та Донецької областей вони із сестрою перестали спілкуватися. При цьому позивачка була впевнена, що сестра прийняла спадщину.
На початку червня 2021 року до позивачки надійшла заява ОСОБА_6 , що у фактичне володіння спадковим майном вона не вступила та не проти видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачці.
В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Конотопського районного суду Сумської області її заяву було задоволено. В подальшому постановою Сумського апеляційного суду від 07 липня 2022 року було скасоване вказане рішення та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позов заявлений до неналежного відповідача.
Вважає, що вона пропустила передбачений законом строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадищини після померлого батька з вини іншої особи і ця причина є поважною. 
Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не вбачав підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачкою не було надано суду доказів, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, неперебороними, істотними труднощами.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що ОСОБА_2 як родич померлих, спадщину після смерті померлого ОСОБА_3 не приймав, із заявою до нотаріальної контори не звертався, а тому не може бути відповідачем у справі. Ніяких доказів суду про те, що він проживав на момент смерті разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , здійснив ремонт будинку, не надав. 
Наголошує на тому, що відповідач жодного дня не проживав з її батьком, ніколи не вів з ним спільного господарства, батько самостійно сплачував комунальні платежі. Його твердження, що він з ним проживав, безпідставні, бо він не доглядав його в лікарні, не здійснив поховання, не запропонував надати допомогу, коли батько хворів.
Зазначає, що суд не з`ясував до якого саме нотаріуса вона зверталась протягом шести місяців після смерті батька.
Вказує на те, що вона не була присутня на підготовчому судовому засіданні і не мала змоги направити клопотання про допит свідків, обов`язкову участь представника Попівської сільської ради Конотопського району в судовому засіданні для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.
Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки батько за життя залишив заповіт на її молодшу сестру, а тому вона не мала ніякого морального права піти проти волі батька, а тому саме наявність заповіту на її молодшу рідну сестру є непереборною причиною для подачі заяви про прийняття спадщини. 
Від відповідача відзив у встановлений судом строк не надходив.
В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу і просила задовольнити.
Відповідач та представник третьої особи до суду не прибули, але про час, дату та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.12). Із довідки сільського голови Попівської сільської ради Конотопського району вбачається, що після її смерті спадщину прийняв її син - ОСОБА_3 , який був зареєстрований і проживав в одному житловому будинку до дня смерті матері, на день її смерті та по день своєї смерті.
ОСОБА_3 24.09.2013 склав заповіт, посвідчений секретарем Шаповалівської сільської ради Конотопського району Сумської області, яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17). 
Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 15,16).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (а.с.11,15). 
Згідно довідки за підписом голови Попівської сільської ради Боярчука А. від 09.12.2021 № 02-23/595, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлого посвідчено Шаповалівською сільською радою Конотопського району Сумської області 24.09.2013 за реєстрованим № 157. Спакоємцем на майно померлого за заповітом являється дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем на майно померлого за законом являється дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За даною адресою разом з ОСОБА_3 на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відомостей про прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_1 сільська рада не має (а.с. 13).
24 травня 2021 року ОСОБА_6 було складено заяву, адресовану нотаріусу нотаріального округу Сумської області Україна, в якій вона повідомила, що нею пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька – ОСОБА_3 , у фактичне управління спадковим майном вона не вступала, спадщину приймати не збирається та не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 (а.с.14).
За повідомленням приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Майстренко І.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , за даними Спадкового реєстру, спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не зверталися. ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом, роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для  подання заяви для прийняття спадщини (а.с. 9).
ОСОБА_1 зверталася до суду із позовом до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2021 у справі № 577/3935/21 позов ОСОБА_1 задоволено: визначено ОСОБА_1 додатковий строк один місяць після набрання рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Шаповалівка Конотопського району Сумської області.
Постановою Сумського апеляційного суду від 07.07.2021 рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд вказав на те, що ОСОБА_2 залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення його в якості відповідача не заявляла, що є самостійною підставою для відмови у позові.
У вказаній постанові Сумській апеляційній суд встановив, що ОСОБА_2 відноситься до четвертого ступеню спорідненості із сином своєї прабаби ОСОБА_4 , - ОСОБА_3 , а отже, відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 . На час відкриття спадщини він був зареєстрований разом із спадкодавцем, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
У постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд виклав перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, такі як: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Водночас Верховний Суд зазначив, що ці поважні причини повинні бути одночасно пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Тобто, викладені причини пропуску строку для прийняття спадщини, які суд може визнати поважними, повинні бути в сукупності з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом, обґрунтувала причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом наявністю заповіту складеного батьком на ім`я другої дочки ОСОБА_6 , яка лише у 2021 році відмовилась від спадщини подавши нотаріально посвідчену заяву. При цьому позивачка зазначає, що після смерті батька ОСОБА_8 вона у встановлений законом шестимісячний строк зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус її заяву не прийняв, мотивуючи відмову наявність заповіту, складеного на ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Вимогами ч.3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України  обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Жодних доказів на підтвердження обставини звернення до нотаріуса у встановлений законом строк із відповідною заявою про прийняття спадщини позивачка суду не надала. В апеляційній скарзі вона зазначає, що суд не з`ясував, до якого саме нотаріуса вона зверталася. З цього приводу колегія суддів зауважує, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодеком випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З приводу доводів апеляційної скарги, що відповідач ОСОБА_2 не прийняв спадщину та не проживав із спадкодавцем, слід зазначити, що постановою Сумського апеляційного суду від 07.07.2021 у справі № 577/3935/21 встановлено обставини того, що на час відкриття спадщини він був зареєстрований разом із спадкодавцем, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
Позивачка зазначає, що саме наявність заповіту на її молодшу рідну сестру є непереборною причиною для подачі заяви про прийняття спадщини, проте вказана обставина не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Інших поважних причин, які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки на вчинення цих дій, нею не зазначено і доказів на їх підтвердження суду не надано. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Щодотверджень ОСОБА_1 , що вона не була присутня на підготовчому судовому засіданні і не мала змоги направити клопотання про допит свідків та обов`язкову участь представника Попівської сільської ради Конотопського району в судовому засіданні для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, слід зазначати, що в матеріалах справи міститься заява позивачки, в якій вона просить розгляд справи 19.12.2022 проводити без її участі та участі її представника, тобто вона, будучи обізнаною про час та місце проведення підготовчого судового засідання, своїм правом на подання відповідних клопотань суду не скористалася.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.        
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст. 375 ЦПК України залишає оскаржене рішення суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року.

Головуючий -  	С. С. Ткачук	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко