Ухвала
 
14 квітня 2023 року
місто Київ
 
справа № 462/1268/17
провадження № 61-2444ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 січня 2023 року
за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої службиу м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пазиняк Галини Ярославівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції заявника
ОСОБА_2 у серпні 2022 року звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:
- визнати незаконними дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Залізничний ВДВС) Пазиняк Г. Я. (далі - державний виконавець) у виконавчому провадженні № 66968410 щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») на ім`я ОСОБА_2 , який призначений для виплати їй пенсії;
- визнати протиправною та скасувати постанову від 19 травня 2022 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 , який призначений для виплати їй пенсії;
- визнати незаконними дії державного виконавця Пазиняк Г. Я. щодо списання з карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 , суми пенсії та інших доходів боржника в розмірі 16 852, 42 грн у виконавчому провадженні № 66968410 з примусового виконання виконавчого листа від 22 вересня 2021 року № 462/1268/17, виданого Залізничним районним судом м. Львова;
- зобов`язати керівника Залізничного ВДВС та державного виконавця Пазиняк Г. Я. вчинити дії щодо повернення ОСОБА_2 незаконно стягнутих коштів у сумі 16 852, 42 грн.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою від 23 вересня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова частково задовольнив скаргу  ОСОБА_2 .
Суд визнав незаконними дії державного виконавця Пазиняк Г. Я. щодо списання з карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 , суми пенсії та інших доходів боржника в розмірі 16 852, 42 грн у виконавчому провадженні № 66968410 з примусового виконання виконавчого листа від 22 вересня 2021 року № 462/1268/17, виданого Залізничним районним судом м. Львова.
В іншій частині вимог скарги відмовив.
Постановою від 12 січня 2023 року Львівський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Залізничного, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року - без змін.
ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 20 лютого 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 січня 2023 року, відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги про визнання незаконними дій головного державного виконавця щодо списання з карткового рахунку боржника, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суми у розмірі 16 852, 42 грн.
Ухвалою від 10 березня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків.
Заявник 30 березня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 12 січня 2023 року.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заявник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначила те, що:
- (1) згідно із судовою практикою скарги з вимогами про скасування постанов державного виконавця, визнання його дій незаконними підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства;
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій не застосували приписи абзацу 12 пункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»;
- (3) суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки зібраним у справі доказам;
- (4) суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що на картковий рахунок боржника, на який накладено арешт, надходили не лише грошові кошти для виплати пенсії, а й інші види доходів, на списання яких у примусовому порядку заборони немає;
- (5) суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання про витребування доказів та виклик свідків для надання свідчень.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
ОСОБА_1 30 березня 2023 року направила до Верховного Суду заяву, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 12 січня 2023 року.
У заяві ОСОБА_1 зазначила, що постанова Львівського апеляційного суду ухвалена 12 січня 2023 року, повний текст складено 13 січня 2023 року, копію постанови суду апеляційної інстанції вона отримала особисто у приміщенні суду 17 лютого 2023 року. На підтвердження цього факту надала довідку Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначених рішень пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 12 січня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Залізничного районного суду м. Львовасправу № 462/1268/17 за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої службиу м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пазиняк Галини Ярославівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 .
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. О. Погрібний

                                                                                                                      І. Ю. Гулейков

                                                                                                                      О. В. Ступак