07.06.23
33/812/227/23

Справа № 477/69/23
Провадження № 33/812/227/23
Категорія: ч.5 ст. 126 КУпАП 

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 червня 2023 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Базовкіної Т.М.,
із секретарем – Ковальським Є.В.,
за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Андріяшевської М.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Андріяшевської Марини Сергіївни на постанову, яку ухвалив Жовтневий районний суд Миколаївської області від 23 лютого 2023 року, під головуванням судді Полішко В.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

У С Т А Н О В И В:
       
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473 від 09 січня 2023 р., водій ОСОБА_1 09 січня 2023 р. о 18:08 год. по автодорозі Н-11, сполученням «Дніпро-Миколаїв», 316 км., керував транспортним засобом КАМАЗ 353215, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ГКБ 8352, державний номер НОМЕР_2 , при цьому не маючи відповідної категорії «Е», чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху; правопорушення вчинено повторно протягом року.
       Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за частиною 5 статті 126 КУпАП. 
       Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2023 р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
       Не погодившись з постановою суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Андріяшевська М.С. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та закрити провадження у справі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки немає належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених працівниками поліції у протоколі. Крім того, захисник Андріяшевська М.С. зазначає, що посадовими особами порушено право на захист ОСОБА_1 та не роз`яснено право не свідчити проти себе та не надавати будь-яких показів, й не надано можливість користуватися послугами адвоката. За таких обставин, на її думку, адміністративний протокол неможливо вважати законним, а ОСОБА_1 – винним, а його невідповідність вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Зазначає також, що процедура складання цього протоколу порушена працівниками поліції, оскільки поняті не були присутніми під час його складання та з йогог змістом ОСОБА_1 належним чином не ознайомлювався. Також  ОСОБА_2 вказує, що доказом може бути відеозапис, доданий працівниками поліції до протоколу, де повинно бути видно, що на момент, коли протокол, начебто надавався для ознайомлення ОСОБА_1 , саме ознайомлення не відбувалося, понятих на місці не було.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Андріяшевська М.С. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлені в попередньому судовому засіданні 05 червня 2023 року, в якому було задоволено клопотання захисника Андріяшевської М.С. про відкладення розгляду справи для надання можливості ОСОБА_1 ознайомитися з матеріалами справи, зокрема ОСОБА_1 також про нову дату судового розгляду повідомлений під розписку, адвокатові на її електронну пошту направлена постанова про розгляд справи в режимі відеоконференції із зазначенням часу судового засідання.
       За такого повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника про розгляд справи суд вважає належним, та з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, а також того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення є достатніми для розгляду, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника. 
Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, оскільки він повторне протягом року керував транспортним засобом, яким не мав права керувати. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону. 
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)). 
       Згідно частини 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі – Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП.
Так, відповідно до частини 5 цієї статті КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної 
       Частиною 1 статті 15 Закону №3353-XII передбачено, що кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
За обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473,  ОСОБА_1  керував транспортним засобом КАМАЗ 353215 з причепом ГКБ 8352.
Як визначено частиною 1 статті 15 Закону №3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.
При цьому, виходячи з вимог пункту 2 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511, далі - Положення) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.  Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Згідно пункту 3 цього ж Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії.
Виходячи з вимог пунктів 3, 5 Положення до керування таким транспортним засобом як КАМАЗ 353215 з причепом ГКБ 8352 допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій СЕ.
       Як зазначено у складеному 09 січня 2023 року протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473, 09 січня 2023 р. о 18 год. 08 хв. по автодорозі Н-11, сполученням «Дніпро-Миколаїв», 316 км, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 353215, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8352, державний номер НОМЕР_2 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, не маючи категорії «Е» на право керування таким транспортним засобом.
       Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень статті 251 КУпАП.
       Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473 підписаний ОСОБА_1 без будь-яких застережень та зауважень.
       Факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення підтверджується також відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано, що при перевірці документів у водія транспортного засобу КАМАЗ 353215, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ГКБ 8352, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працівником виявлена відсутність додаткової категорії «Е» у його посвідченні водія, та зафіксованими на них особистими поясненнями ОСОБА_1 .
       На відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не вказував, навпаки пояснював, що вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, а також, що він не має відкритої категорії на управління транспортним засобом на день складання протоколу.
На електронну адресу Миколаївського апеляційного суду також надійшла копія витягу з інформаційного порталу національної поліції України з відомостями про наявні категорії на право керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого ця особа 03 вересня 2022 року вперше отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 з категоріями В, С.
       За вказане адміністративне правопорушення частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
       Будь-якого альтернативного покарання санкцією цієї статті не передбачено.
       За правилами частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.
       Отже, призначаючи покарання без оплатного вилучення транспортного засобу, суд призначив мінімальне покарання, яке було можливе за санкцією частини 5 статті 126 КУпАП.
       Аргументи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні.
       Посилання на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, оскільки відсутні докази того, що він керував транспортним засобом за обставин, зазначених працівниками поліції у протоколі, спростовуються наступним: згідно із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473 відеозапису з нагрудних камер поліцейських (час запису із 17:59:12 до 18:01:09) автомобіль з причепом перебуває у русі, зупиняється на узбіччі на вимогу поліцейського. Водій, перебуваючи за кермом, передає на вимогу працівника поліції документи на вантаж, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 та документи на транспортний засіб, після чого переміщує транспортний засіб та зупиняє його. 
       З огляду на викладене доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист  ОСОБА_1  та щодо не роз`яснення прав не свідчити проти себе та не надавати будь-яких показів, й ненадання можливості користуватися послугами адвоката не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Також на цьому записи зафіксовано, що працівник поліції роз`яснює водієві ОСОБА_1 його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, зокрема, і право користуватися юридичною допомогою, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 права не роз`яснювались.
       Щодо аргументів апелянта про відсутність понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473, то вони відхиляються, тому що не ґрунтуються на положеннях КУпАП, нормами якого не передбачено фіксування правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 126 КУпАП, за участю свідків, понятих тощо.
       За такого хибними є доводи апеляційної скарги про порушення працівником поліції вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327473, а тому цей протокол є належним та допустимим доказом у справі, таким, що відповідає вимогам статей 254-256 КУпАП. 
       Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 "а" Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Андріяшевської Марини Сергіївни залишити без задоволення, постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду  Т.М.Базовкіна