ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/7021/21  Номер провадження 33/814/77/23	Головуючий у 1-й інстанції Шарко О.П.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,
за участю:
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
адвоката – Кузьміна С.О.,
прокурора – Долі А.Є.,
при секретарі Гречці Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року
у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Фрунзенського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави 454,00 грн судового збору.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що з 12.12.2017 звільнений зі служби в поліції, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 07.09.2021 о 19.37 год., подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) за 2017 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що на момент притягнення його до адміністративної відповідальності сплинули строки притягнення передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки датою виявлення правопорушення є 07 листопада 2018 року, що підтверджується повідомленням НАЗК.
Прохав скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року та закрити провадження у справі.
Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року.
Клопотання обгрунтовував тим, що 03 грудня 2021 року ним було подано апеляційну скаргу, яку постановою Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року повернуто у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Про вказану постанову Харківського апеляційного суду він дізнався 30 грудня 2021 року, саму апеляційну скаргу, він не отримував.
Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і він має бути поновленим.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена 22 листопада 2021 року за участю ОСОБА_1 , після чого 03 грудня 2021 року ним було подану апеляційну скаргу, яку постановою Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року повернуто у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Разом з тим матеріали справи не містять доказів отримання ним копії постанови Харківського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.
Заслухавши думки апелянта і його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та прокурора, який висловив думку про закриття провадження за його малозначністю, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищезазначені вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.
Так, суддя, з огляду на матеріали справи, дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Однак, судом не взято до уваги що склад даного правопорушення є формальним, а обставини вчинення правопорушення істотно впливають на прийняття рішення і дають можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
В ч. 1 ст. 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність особи настає у разі несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 30.01.2007 № 8 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера по охороні об`єктів батальйону міліції Дзержинського відділу Державної служби охорони в м. Харкові УДСО при ГУМВС України в Харківській області.
Згідно з наказом Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 06.11.2015 № 851 о/с відповідно до п. 9 р. XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України за п. 63 «ю» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).
Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 07.11.2015 № 13 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора Харківського міського відділу Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України та присвоєно спеціальне звання сержант поліції.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
ОСОБА_1 07.11.2015 прийняв Присягу працівника Національної поліції України.
Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 13.06.2017 № 430 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0031566) призначено на посаду поліцейського взводу роти охорони об`єктів та публічної безпеки Харківського міського відділу Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України.
Згідно з наказом Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 12.12.2017 № 893 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 (0031566), поліцейського взводу роти охорони об`єктів та публічної безпеки Харківського міського відділу Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону поліцейських віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про Національну поліцію» на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. З ч. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, визначено, що декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті З, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
ОСОБА_1 12.12.2017 отримав у відділі кадрового забезпечення Управління поліції охорони в Харківській області Департаменту поліції охорони Національної поліції України трудову книжку та інші документи, а також був ознайомлений з вимогами ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1 , який з 12.12.2017 звільнений зі служби в поліції, на виконання абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний не пізніше 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) за 2017 рік.
На виконання вказаних вимог Закону  ОСОБА_1 , якого з 12.12.2017 звільнено із служби в поліції, 07.09.2021 о 19.37 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування,- https://public.nazk.gov.ua/documents/0be0b98e-f776-42b1 -ае43- 137с44146d90.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 в порушення абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно подав декларацію (після звільнення), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією.
Таким чином, ОСОБА_1 , який з 12.12.2017 звільнений зі служби в поліції, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 07.09.2021 о 19.37 год., подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) за 2017 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 , адвокат Кузьмін С.О. зазначив, що ОСОБА_1 після звільнення формулювалась декларація у 2018 році, проте причин її неподачі судом першої інстанції не встановлено, як і не встановлено умислу в його діях.
Зазначав, що ОСОБА_1 звертався до НАЗК, уповноважена особа йому повідомила. Що декларація подана.
За таких обставин судом першої інстанції не враховано, що з суб`єктивної сторони правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП може бути вчинене тільки умисно.
Відповідно до листа ВССУ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;
2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;
3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді апеляційним судом обставин що обтяжують відповідальність передбачених ст.35 КУпАП не встановлено.
Так апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 військовослужбовець. перебуває на військовій службі в/ч НОМЕР_1 . 23 травня 2022 року одержав вибухове поранення, поєднане осколкове поранення грудної клітки та лівої верхньої кінцівки. Також отримав травматичний відрив лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини плеча, вогнепальне осколкове дотичне поранення м`яких тканин грудної клітки зліва. 
Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії віл 06 лютого 2023 року лейтенант ОСОБА_1 має діагноз відсутність лівої верхньої кінцівки внаслідок ампутації на рівні верхньої третини внаслідок вибухового поранення.
Враховуючи, те що ОСОБА_1 дане правопорушення вчинив вперше, з врахуванням характеру правопорушення, та те що склад даного правопорушення є формальним, апеляційний суд вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАПу зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження, звільнивши  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Фрунзенського районного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року у відношенні ОСОБА_1 – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського 
апеляційного суду Л.М. Хіль