УХВАЛА

15 травня 2023 року 
м. Київ
справа №500/305/19
адміністративне провадження № К/990/14788/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Дашутіна І.В.,  Яковенка М.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - ГУ ДПС), на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 500/305/19 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) "Птахофабрика Тернопільська" до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022, позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.12.2018 №0010661401 про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн; здійснено розподіл судових витрат.
19.04.2023 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані вище судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС). 
Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 500/305/19 розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 12 КАС.
Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, щодо якого ухвалено оскаржувані судові рішення у цій адміністративній справі (нарахування позивачу грошового зобов`язання у сумі 260 854,50 грн (173903,00 грн + 86951,50 грн), що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2023 установлений на рівні  268  400,00 грн), предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 та пункту 6 частини шостої статті 12 КАС, хоча і розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.
Відповідач стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії справ. 
Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не  обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання. 
ГУ ДПС також наводить довід, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для контролюючого органу, обґрунтовуючи цей довід фактично доводом про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, внаслідок чого в оскаржуваних судових рішеннях зроблено помилковий висновок  про правомірне декларування ПрАТ «Птахофабрика Тернопільська» двічі однієї суми податку на додану вартість у складі податкового кредиту. Однак, такий довід не відповідає правовому навантаженню норми підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, адже результати розгляду судом зазначеної справи не створюють для відповідача несприятливі наслідки в його правовому статусі, а стосуються виконання ним функцій, визначених законом. Що ж до значення справи в контексті фіскального інтересу держави, то будь-яка справа, спір в якій стосується прав і обов`язків сторін у податкових правовідносинах,  в тій чи іншій мірі стосується наповнення бюджету. У зв`язку з цим слід визнати, що одне лише посилання на фіскальний інтерес у справі не рівнозначно суспільному значенню, з яким норма підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС пов`язує виключення для касаційного оскарження судових рішень у справі, яка розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко І.В. Дашутін   М.М. Яковенко