ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 400/5597/20
адміністративне провадження № К/990/24761/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №400/5597/20
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, ухвалене суддею Морозом А.О.
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року, ухвалену у складі колегії суддів: судді-доповідача - Скрипченка В.О., суддів: Косцової    І.П. та Осіпова Ю.В.,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та суть спору
1. У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив:
1.2. визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
1.3. визнати протиправними дії військової частини щодо застосування січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
1.4. зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно в сумі 81 551,69 грн, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
1.5. визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 21.01.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3734,45 грн. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078;
1.6. зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3734,45 грн. за період з 01.03.2018 по 21.01.2020 включно, у загальній сумі 84758,76 грн. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у період з 01.12.2015 по 21.01.2020 в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" не виплачувалася ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення в повному обсязі. Водночас, як зауважує позивач, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку із зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Також, позивач заперечує наявність у відповідача дискреційних повноважень щодо нарахування суми індексації грошового забезпечення та провів самостійний розрахунок індексації за спірний період, виходячи з базових місяців - в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 21.01.2020 - із застосуванням щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3 734,45 грн, згідно з яким загальна сума індексації становить 166 310,45 грн. Позивач наголошує, що віднесення питання щодо нарахування належної позивачу індексації грошового забезпечення до дискреційних функцій відповідача є неможливим та створить необхідність подальшого оскарження протиправних дій відповідача до адміністративного суду.
Установлені судами фактичні обставини справи
3.  ОСОБА_1 у період з 28.01.2015 по 21.01.2020 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
4. При звільненні з військової служби ОСОБА_1 не була нарахована індексація грошового забезпечення, в зв`язку з чим він звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2019 включно та стягнути з військової частини на свою користь індексацію грошового забезпечення за вказаний період в сумі 168212,13 грн.
5. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі №400/1423/20, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:
5.1. визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та зобов`язано військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
6. На виконання зазначеного судового рішення військовою частиною нараховано та виплачено ОСОБА_1 4435,66 грн із встановленням базового місяця - січень 2016 року (за грудень 2018 року - 71,08 грн; за січень 2019 року - 71,08 грн; за лютий 2019 року - 71,08 грн; за березень 2019 року - 134,47 грн; за квітень 2019 року - 134,47 грн; за травень 2019 року - 134,47 грн; за червень 2019 року - 134,47 грн; за липень 2019 року - 206,72 грн; за серпень 2019 року - 206,72 грн; за вересень 2019 року - 206,72 грн; за жовтень 2019 року - 206,72 грн; за листопад 2019 року - 206,72 грн; за грудень 2019 року - 216,51 грн; за січень 2020 року (21 день) - відомості відсутні).
7. У спірному періоді розмір посадових окладів військовослужбовців визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), що набрала чинності з 01.01.2008, якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців, та прийнятого на її виконання наказом Міністра оборони України від 30.12.2007 № 707 "Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України".
8. Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулася з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
9. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022, позов ОСОБА_1 задоволено частково:
9.1. визнані протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
9.2. зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення: за період з 01.12.2015 по 30.09.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
9.3. за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - листопад 2016 року, з урахуванням виплачених сум;
9.4. визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 21.01.2020;
9.5. зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 21.01.2020 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року, з урахуванням виплачених сум.
10. Задовольняючи позов у цій частині, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами Порядку № 1078 проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Крім того на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
10.1. Судами першої та апеляційної інстанцій із наданої позивачем довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 24.02.2020 №650 було установлено, що посадовий оклад ОСОБА_1 з грудня 2015 року по вересень 2016 року становив 800,0 грн, а з жовтня 2016 року по лютий 2018 року - 830,0 грн., тобто як зазначили суди посадовий оклад позивача збільшився.
10.2. Ураховуючи наведені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що базовим місяцем для початку обчислення індексації за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 є січень 2008 року, а за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 - листопад 2016 року (місяць, наступний за місяцем підвищення посадового окладу позивача).
10.3. Щодо вимоги зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 21.01.2020, суди попередніх інстанцій із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.04.2020 у справі № 816/1728/16 зазначили, що згідно пункту 5 Порядку № 1078 фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації. Отже, є таке поняття як «фіксована сума індексації» яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абзац 4 пункту 5 Постанови № 1078).
10.4. Із наявних у матеріалах справи довідок про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 24.02.2020 № 650, 654, та витягів з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, суди попередніх інстанцій встановили, що загальний розмір грошового забезпечення, передбаченого для його посади після підвищення посадового окладу зріс на 2610 грн (з 830 грн до 3440 грн).
10.5. Враховуючи, що сума індексації з березня 2018 року не перевищує суму зростання грошового доходу у вигляді оплати праці (грошового забезпечення) позивача, суди обох інстанцій дійшли висновку, що його позовні вимоги про зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити йому щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення є безпідставними.
10.6. У підсумку суди попередніх інстанцій зазначили, що в цьому випадку, ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача є зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року, листопада 2016 року та березня 2018 року як базових місяців.
10.7. При цьому, суди попередніх інстанцій зауважили, що у питанні розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача дискреційних повноважень у відповідача не було.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
11. Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022 надійшла до Верховного Суду 12.09.2022, у якій, з урахуванням уточненої касаційної скарги, позивач просить скасувати оскаржувані рішення у справі №400/5597/20 в частині відмови у зобов`язанні військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
12. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що судами попередніх інстанцій застосовано норми Порядку № 1078 без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 та від 23.08.2022 у справі № 420/11625/21 (щодо застосування у якості базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовцям за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно січня 2008 року).
12.1. Скаржник наголошує, що судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваних рішень не враховано норми пунктів 5, 10-2 Порядку №1078 та уже сформовану правову позицію Верховного Суду щодо визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям та за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 визначено базовий місяць - листопад 2016 року, замість січня 2008 року. При цьому, судами не взято до уваги пояснення позивача, що призначення позивача на посаду з вищим посадовим окладом не є рівнозначним підвищенню посадових окладів військовослужбовцям за всіма посадами згідно рішення Уряду.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.11.2022 відкрите касаційне провадження за вказаною касаційної скаргою.
14. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 26.04.2023 закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи 
15. Ухвалу Верховного Суду від 01.11.2022 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 отримано відповідачем 08.11.2022, що підтверджується штрихкодовим ідентифікатором установи поштового зв`язку про вручення рекомендованого повідомлення 0102937188100. Водночас правом подати відзив на касаційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень суду першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
16. За правилами частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
17. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
18. Спір у цій справі виник у зв`язку із ненарахуванням та невиплатою військовою частиною у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачу (військовослужбовцю) індексації грошового забезпечення.
19. Судові рішення у цій справі оскаржуються лише в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
20. В іншій частині позовних вимог касаційна скарга доводів незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями не містить, а тому Верховний Суд не перевіряє застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права в неоскаржуваній частині. 
21. Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
22. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
23. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
24. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
25. Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
26. Відповідно до статті 19 цього ж Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
27. Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України "Про оплату праці" такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
28. На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
29. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
30. Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
31. Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
32. Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015, що діє з 01.01.2016 ) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
33. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).
34. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини друга статті 5 Закону № 1282-XII).
35. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).
36. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).
37. Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
38. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
39. Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20).
40. За змістом частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.
41. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
42. Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 206/4411/16-а).
43. У цій справі позивач звернувся до суду за захистом права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач при обрахунку індексації грошового забезпечення застосував місяць для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 року, замість січня 2008 року. 
44. Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивач, перебуваючи на військовій службі, мав право на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018, проте у цьому періоді вона була нарахована відповідачем й виплачена із помилковим застосуванням місяця підвищення тарифної ставки (окладу) позивача - січень 2016 року.
45. На цій підставі суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.
46. Поряд із цим, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії № 650 від 24.02.2020 та витягів із розрахунково-платіжних відомостей за 2016-2018 роки, посадовий оклад позивача з грудня 2015 року по вересень 2016 року становив 800,00 грн, натомість з жовтня 2016 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача збільшено та він становив 830,00 грн, а тому дійшли висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення: за період з 01.12.2015 по 30.09.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, а за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - листопад 2016 року. 
47. Разом із тим, суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення Порядку № 1078 в частині визначення місяця підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2016 по 28.02.2018.
48. Так, з 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).
49. За змістом пояснюючої записки до проекту Постанови № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.
50. У зв`язку із цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).
51. Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну "базовий місяць" на "місяць підвищення доходу", ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.
52. На відміну від правил визначення "базового місяця" (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), "місяцем підвищення доходу" є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.
53. Термін "підвищення тарифних ставок (окладів)" для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.
54. Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені Постановою № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
55. Отже, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.
56. Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 Постанови № 1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
57. За рахунок цього мала б "обнулитися" індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 Постанови № 1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв із змінами, внесеними Постановою № 1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник). 
58. Так, якщо на виконання пункту 3 Постанови № 1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх "місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними Постановою № 1013).
59. Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою № 1294, яка була чинною з 01.01.2008 та діяла до 01.03.2018, тобто до набрання чинності Постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. 
60. Отже, від січня 2008 року посадовий оклад позивача постановами Кабінету Міністрів України не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі Постанови № 704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.
61. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що звертав увагу судів попередніх інстанцій на ту обставину, що підвищення його посадового окладу відбулося у зв`язку із призначенням на посаду з вищим посадовим окладом, проте вказане не є рівнозначним підвищенню посадових окладів військовослужбовцям за всіма посадами згідно рішення Уряду.
62. Водночас як слідує із змісту оскаржуваних судових рішень оцінка вказаним доводам позивача судами попередніх інстанцій не надана та ці доводи не враховані.
63. Окрім того, суди попередніх інстанцій, посилаючись на довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії № 650 від 24.02.2020 та витяги із розрахунково-платіжних відомостей за 2016-2018 роки, не звернули увагу на ту обставину, що вони містять суперечливі відомості щодо посадового окладу позивача за 2016 рік, зокрема у довідки № 650 від 24.02.2020 зазначено, що до жовтня 2016 року посадовий оклад позивача станови 800,00 грн, а з жовтня 2016 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача збільшено та він становив 830,00 грн, натомість згідно витягу із розрахунково-платіжних відомостей за 2016 рік слідує, що до грудня 2016 року посадовий оклад позивача станови 800,00 грн, а з грудня 2016 року - 830, 00 грн.
64. Невідповідність відомостей у цих документах залишилася поза увагою судів попередніх інстанцій.
65. Поряд із цим, суди попередніх інстанцій для цілей застосування положень Порядку № 1078 на підставі належних та допустимих доказів не дослідили та не встановили на підставі яких нормативно-правових актів відбулося підвищення посадового окладу позивача, за рахунок яких складових та у якому саме місяці; чи змінився посадовий оклад (установлений Постановою № 1294 з січня 2008 року) за посадами, які займав позивач протягом спірного періоду; чи відбулося таке підвищення за рахунок переведення (призначення) позивача з вищим окладом, і якщо так, то який місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за цією посадою є останнім.
66. При цьому, необхідно враховувати, що визначальним для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації є моменту встановлення моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник, а не індивідуального збільшення посадового окладу працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок. 
67. Верховний Суд наголошує, що за правилами статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
68. Підсумовуючи, Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків по суті справи. 
69. Водночас, обсяг повноважень суду касаційної інстанції, визначений статтею 341 КАС України, не дозволяє Суду встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
70. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
71. Ураховуючи приписи статті 353 КАС України, а також те, що неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час розгляду справи допущені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, ці порушення неможливо виправити в суді касаційної інстанції, то рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - листопад 2016 року, підлягають скасуванню, а справа в цій частині підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
72. Під час нового розгляду справи суду необхідно, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові, для цілей застосування положень Порядку № 1078 на підставі належних та допустимих доказів дослідити та встановити на підставі яких нормативно-правових актів відбулося підвищення посадового окладу позивача, за рахунок яких складових та у якому саме місяці; чи змінився посадовий оклад (установлений Постановою №1294 з січня 2008 року) за посадами, які займав позивач протягом спірного періоду; чи відбулося таке підвищення за рахунок переведення (призначення) позивача з вищим окладом, і якщо так, то який місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за цією посадою є останнім та ухвалити судове рішення із дотримання принципів, визначених статтями 6 та 242 КАС України.
73. В неоскаржуваній частині, що не перевіряється Верховним Судом у межах цього касаційного провадження, рішення судів першої та апеляційної інстанції відповідно до правил статті 350 КАС України підлягають залишенню без змін.
74. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі №400/5597/20 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - листопад 2016 року, з урахуванням виплачених сум, скасувати, а справу у цій частині направити на новий судовий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.
3. В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі №400/5597/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов