Справа № 307/3175/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

04 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,
       з участю секретаря Савинець В.Ю.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гримута Павла Володимировича на окрему ухвалу Тячівського районного суду від 21 лютого 2023 року (у складі судді Сойми М.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
       21 лютого 2023 р. Тячівським районним судом було винесено окрему ухвалу стосовного приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гримута П.В. 
       Цією ж ухвалою про виявлені під час розгляду справи порушення статті 9 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. повідомлено Міністерство юстиції України та Національне агентство з питань запобігання корупції для перевірки діяльності приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримута П.В. задля забезпечення усунення порушень під час вчинення нотаріальних дій та запобіганню їх повторення.
       У апеляційній скарзі приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Гримут П.В. просить скасувати окрему ухвалу. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:
-суд із власної ініціативи, без жодних клопотань зі сторони учасників справи, подав запит до Хустського відділу ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області стосовно нього та адвоката Гримут Т.В.;
-в окремій ухвалі суд говорить про конфлікт інтересів при нотаріальному засвідченні перекладу довіреності з російської на українську мову, однак при прийнятті до свого провадження і відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 питань до засвідченого перекладу довіреності з російської на українську мову у суду не виникало;
-посвідчення довіреності на ім`я адвоката Гримут Т.В. було вчинено тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербурга ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , а не приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гримутом П.В., останнім було засвідчено вірність перекладу документи за яким звернулась особа, а не посвідчено саму довіреність.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Від адвоката Гримут Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Від приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гримута П.В. Також надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. За таких обставин розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи.
Апеляційну скаргу належить задовольнити, а окрему ухвалу – скасувати, з таких мотивів.
Постановляючи окрему ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що вчинена приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. нотаріальна дія у виді засвідчення вірності перекладу з російської мови на українську мову довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 року, виданої на ім`я його дружини - адвоката ОСОБА_5 , за приписами статті 9 Закону України «Про нотаріат» є недійсною. 
Вчинена приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. 03 лютого 2022 року нотаріальна дія у виді засвідчення вірності перекладу з російської мови на українську мову довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 року, виданої на ім`я його дружини - адвоката ОСОБА_5 , вчинена в умовах реального конфлікту інтересів, що є порушенням пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».
Суд першої інстанції встановив, що до довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 р., виданої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я адвоката Гримут Тетяни Василівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 , для представництва перед третіми особами, додано в оригіналі її переклад з російської мови на українську, який у місті Тячів Тячівського району Закарпатської області, Україна, 03 лютого 2022 р. Гримут П.В., приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області, засвідчив вірність перекладу цього тексту з російської мови на українську мову, що зареєстровано в реєстрі за № 201. На перекладі міститься підпис приватного нотаріуса та проставлено гербову печатку приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримута Павла Володимировича.
У Єдиному реєстрі нотаріусів адреса приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримута Павла Володимировича значиться: Закарпатська область, Тячівський район, місто Тячів, вул. Незалежності, 28 б, яка ідентична адресі місця розташування офісу адвоката Гримут Тетяни Василівни, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 .
Із відповіді Хустського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит суду встановлено, що Гримут Тетяна Василівна, яка є адвокатом та представником позивача ОСОБА_1 , та Гримут Павло Володимирович, який є приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області, перебувають у зареєстрованому шлюбі від 07 лютого 2015 р., актовий запис № 24, складений Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам закону окрема ухвала суду першої інстанції не відповідає у зв`язку з наступним.
Частиною 1 статті 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Тлумачення частини першої статті 262 ЦПК України свідчить, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо під час вирішення спору встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності.
Згідно з ч.5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.
Із аналізу вказаних норм убачається, що окрема ухвала суду є актом правосуддя, оскільки їй властиві як загальні риси, характерні для інших актів правосуддя, так і специфічні, які відмежовують її від останніх.
Окрема ухвала - це правовий акт, що являє собою предмет виняткової компетенції суду, постановляється в умовах суворого дотримання процесуальної форми; набирає законної сили нарівні з іншими актами правосуддя; носить обов`язковий характер.
Отже, правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених судом під час розгляду справи порушень.
Окрема ухвала може бути постановлена у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити елементи якого складу правопорушення належить перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.
Також окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на об`єктивні обставини, які свідчать про вчинення правопорушення. Ці обставини підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні.
У мотивувальній частині окремої ухвали мають бути викладені доводи, за якими суд дійшов висновку про допущені порушення законності, розкрито суть допущених порушень, вказано конкретні нормативні правові акти, вимоги яких порушено, а також особи, чиї дії (бездіяльність) призвели до вчинення правопорушення.
Таким чином, окрема ухвала може бути постановлена лише в разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.
Окрема ухвала має містити дійсні причини та умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що при засвідченні приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. вірності перекладу з російської мови на українську мову довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 року, виданої на ім`я його дружини - адвоката ОСОБА_5 , порушено пункт 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме – встановлено наявність реального конфлікту інтересів. Також суд першої інстанції констатує недійсність указаної нотаріальної дії у силу вимог ст. 9 Закону України «Про нотаріат».
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.
За приписами статті 9 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншого органу місцевого самоврядування. Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та довіреності на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.
По-перше, відкриваючи провадження у справі 18.08.2022 р., (а.с.20) у суду не було жодних зауважень стосовно довіреності та вірності її перекладу. Суд констатував, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, тому прийняв таку до розгляду та відкрив провадження у справі.
Окрім того, по-перше: процесуальний закон дозволяє суду, якщо в процесі розгляду справи виявляться якісь недоліки позовної заяви, то таку можна залишити без руху. Однак, суд першої інстанції у період із серпня 2022 р. по лютий 2023 р. жодних недоліків не виявляв, у тому числі щодо засвідчення приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Гримутом П.В. вірності перекладу тексту довіреності з російської мови на українську мову.
По-друге: жодна із сторін у справі не ставила вимогу перед судом про недійсність нотаріальної дії у виді засвідчення вірності перекладу з російської мови на українську мову довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 року, виданої приватний нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. на ім`я - адвоката Гримут Тетяни Василівни, це є суб`єктивною оцінкою суду, яка ґрунтується на припущеннях, та не може бути підставою для постановлення окремої ухвали.
По-третє: матеріали справи не містили жодних даних про те, що приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримут П.В., який засвідчував вірність перекладу довіреності та адвокат Гримут Т.В., яка представляла інтереси позивача ОСОБА_1 , є подружжям. 
Суд самостійно вирішив зібрати відомості стосовно сімейного статусу приватного нотаріуса та адвоката шляхом надіслання Хустському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запиту від 01 лютого 2023 р. (а.с.120) та повторного запиту від 16 лютого 2023 р. (а.с.131) з метою винесення окремої ухвали.
Належить зауважити, що правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень, однак у спірних правовідносинах суд вирішив самостійно «виявити» такі порушення, що в контексті спірних правовідносин явно виходить за межі компетенції суду.
За приписами п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі – Закон) особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до п. п. б п.2 ч.1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, в тому числі, нотаріуси.
Згідно зі ст. 1 Закону реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Колегія суддів констатує, що при засвідченні вірності перекладу з російської мови на українську мову довіреності 78 АВ 1528749 від 23 січня 2022 року, виданої приватний нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримутом П.В. на ім`я - адвоката Гримут Тетяни Василівни, нотаріус не вчиняв жодної нотаріальної дії стосовно адвоката, яка б породжувала для останньої певні правові наслідки у вигляді набуття чи припинення певних прав та обов`язків. Тобто, ОСОБА_5 у даному випадку не є особою, стосовно якої нотаріусом вчинялись нотаріальні дії, відтак відсутні будь-які ознаки реального конфлікту інтересів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі № 911/961/17 вказано, що: «в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим».
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі № 922/3997/15, від 04 травня 2018 року у справі № 922/1733/17.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував наведених вимог закону та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, що не відповідає самій меті та сенсу постановлення окремої ухвали. 
Отже, оскільки судом не встановлено наявність обґрунтованих порушень в діях приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримута П.В., то в суду першої інстанції не було підстав для постановлення окремої ухвали стосовно нотаріуса.
       За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Колегія суддів вважає, що окрема ухвала постановлена судом першої інстанції внаслідок неправильного розуміння і застосування норм законодавства, зроблені висновки ґрунтуються на суб`єктивній позиції суду, а тому апеляційна скарга нотаріуса підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала – скасуванню.
       Керуючись ст. ст. 262, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гримута Павла Володимировича задовольнити. 2.Окрему ухвалу Тячівського районного суду від 21 лютого 2023 року скасувати.                                                                                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.                                                         4.Повне судове рішення складено 12 травня 2023 р.
Судді: