ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/866/23 Справа № 183/1859/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Придніпровське” на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Олімпекс-Агро”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Придніпровське” про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”, ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” про розірвання договору оренди земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 130130, виданого 09грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №967 від 07 жовтня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25546, вона є власником земельної ділянки площею 4,320 га, кадастровий номер 1223281000:02:024:0161, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2004 році між нею (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” (Орендарем) було укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру та дати, зареєстрований 28 липня 2004 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за № 04:04:126:00454. У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,320 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів, з моменту державної реєстрації договору. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)” із змінами від 13 вересня 2002 року, що становить 475 грн. 10 коп. за один рік. Договором у п. 2.2. абз. 2 передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року (абз. 5 п. 2.2 Договору). Згідно з абз. 3 п. 2.2 Договору, Орендар гарантує продаж Орендодавцю сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней і ВРХ та інше). Відповідно до абз. 3 п. 3 Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, Орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення. Згідно з п. 1.1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 637 грн. На виконання п. 3 Договору оренди позивач в день підписання Договору оренди землі також підписала акт приймання передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”. 13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-09-126-03968 зареєстровано Додаткову угоду без номеру та дати до Договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”, за змістом якої було вирішено: продовжити термін дії Договору оренди до 31 грудня 2021 року (п. 2 цієї Угоди); збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 2% від грошової оцінки землі, що становить 656 грн. за один рік; крім того сторони погодили, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки (п. 1 цієї Угоди). Орендар несе відповідальність за заростання земельної ділянки бур`янами відповідно ( п. 4 Угоди). У всьому іншому, що не передбачено даною додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством (п. 7 Угоди). 24 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” укладено Додаткову угоду без номеру про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки, за змістом якої було вирішено: продовжити термін дії Договору оренди до 31 грудня 2028 року (п. 1.1 цієї Угоди); збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 6,5% від грошової оцінки землі, що становить 7 033 грн. 96 коп. за один рік; крім того сторони погодили, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі попередньої заяви Орендодавця, а також Орендар як податковий агент з орендної плати повинен утримувати податки (збори), передбачені чинним законодавством (п. 1.2 Угоди). Інші умови Договору оренди земельної ділянки залишаються незмінними (п. 2 Угоди). 17 квітня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачами ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” та ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” було укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 17 2018 року, зі згоди позивача (Орендодавця) відповідач ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” передає, а відповідач ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. За змістом Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року сторони погодили продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем; збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, що становить 8 116 грн. 11 коп. за один рік. Інші умови Договору оренди земельної ділянки залишились незмінними. В день підписання Додаткової угоди (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 17 квітня 2018 року сторони підписали акт прийому-передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське”. Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню). Однак, починаючи з 2017 року позивач не отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, зокрема в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної земельної ділянки та поставки 1 тони соломи до її садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачувалась не в повному обсязі та з порушенням строків її виплати. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за Договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням її прав, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, а також вважає, що є всі достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,320 га (кадастровий номер 1223281000:02:024:0161), без номеру та дати, зареєстрованого 28 липня 2004 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за № 04:04:126:00454, з урахуванням змін та доповнень викладених у Додатковій угоді без номеру та дати, зареєстрованій 13 липня 2009 року в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-09-126-03968, Додатковій угоді без номеру від 24 жовтня 2016 року, Додатковій угоді без номеру від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди), укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” (ЄДРПОУ 30195842), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому Орендареві — ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” (ЄДРПОУ 41102163), а також вирішити питання щодо судових витрат, стягнувши з відповідачів по 5000 грн. з кожного витрат на правову допомогу.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Розірвано Договір оренди земельної ділянки площею 4,320 га (кадастровий номер 1223281000:02:024:0161), без номеру та дати, зареєстрованого 28 липня 2004 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за № 04:04:126:00454, з урахуванням змін та доповнень викладених у Додатковій угоді без номеру та дати, зареєстрованій 13 липня 2009 року в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-09-126-03968, Додатковій угоді без номеру від 24 жовтня 2016 року, Додатковій угоді без номеру від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди), укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” (ЄДРПОУ 30195842), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому Орендареві — ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” (ЄДРПОУ 41102163). Стягнуто з ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. Стягнуто з ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” на користь на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. 
В апеляційній скарзі ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” просить рішення суду від 23 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду з обставинами справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1  - адвокат Ямковий В.Ф. просить апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  рішення суду від 23 травня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За змістом ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
За змістом ст. 15 вищевказаного Закону, зокрема, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України “Про оренду землі”, в редакції, чинній на момент укладання договору, орендна плата може встановлюватися у таких формах: грошовій; натуральній (за визначеною кількістю чи частиною продукції, яка одержується з орендованої земельної ділянки); відробітковій (надання послуг орендодавцю). Сторони можуть передбачити у договорі оренди поєднання зазначених форм або визначити інші форми плати. 
Відповідно до ст. 21 Закону України “Про оренду землі”, в редакції, чинній на момент укладання договору, умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря. У разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати, якщо інше не передбачено умовами договору оренди.
Статтею 24 Закону України “Про оренду землі” передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України “Про оренду землі” на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
       Також, пунктом “д” ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
У справі встановлено, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 130130, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 967 від 07 жовтня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25546 позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,320 га, кадастровий номер 1223281000:02:024:0161, цільове призначення якої – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.10). 
У 2003 році між ОСОБА_1 (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” (Орендарем) було укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру та дати, який був зареєстрований 28 липня 2004 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за № 04:04:126:00454 (а.с.190). 
Відповідно до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,320 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів, з моменту державної реєстрації договору. 
Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)” із змінами від 13 вересня 2002 року, що становить 475 грн. 10 коп. за один рік. 
Договором у п. 2.2. абз. 2 передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. 
Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року (абз. 5 п. 2.2 Договору). 
Згідно з абз. 3 п. 2.2 Договору, Орендар гарантує продаж Орендодавцю сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней і ВРХ та інше).         Відповідно до абз. 3 п. 3 Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, Орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення. 
Згідно з п. 1.1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 637 грн. 
На виконання п. 3 Договору оренди позивач в день підписання Договору оренди землі також підписала акт приймання передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”. 
13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-09-126-03968 було зареєстровано Додаткову угоду без номеру та дати до Договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”, за змістом якої було вирішено: продовжити термін дії Договору оренди до 31 грудня 2021 року (п. 2 цієї Угоди); збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 2% від грошової оцінки землі, що становить 656 грн. за один рік; крім того сторони погодили, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки (п. 1 цієї Угоди). Орендар несе відповідальність за заростання земельної ділянки бур`янами відповідно ( п. 4 Угоди). У всьому іншому, що не передбачено даною додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством (п. 7 Угоди) (а.с.11). 
24 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” було укладено Додаткову угоду без номеру про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки, за змістом якої було вирішено: продовжити термін дії Договору оренди до 31 грудня 2028 року (п. 1.1 цієї Угоди); збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 6,5% від грошової оцінки землі, що становить 7 033 грн. 96 коп. за один рік; крім того сторони погодили, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі попередньої заяви Орендодавця, а також Орендар як податковий агент з орендної плати повинен утримувати податки (збори), передбачені чинним законодавством (п. 1.2 Угоди). Інші умови Договору оренди земельної ділянки залишаються незмінними (п. 2 Угоди) (а.с.13). 
17 квітня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачами ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” та ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” було укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі (а.с.14).
       Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, зі згоди позивача (Орендодавця) відповідач ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” передає, а відповідач ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди
За змістом Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року сторони погодили продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем; збільшити розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, що становить 8 116 грн. 11 коп. за один рік. 
Інші умови Договору оренди земельної ділянки залишились незмінними. 
В день підписання Додаткової угоди (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 17 квітня 2018 року сторони підписали акт прийому-передачі (без дати та номеру), відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” (а.с.15). 

У спірному договорі оренди, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню). 
       Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання.
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначила, що відповідачами не в повному обсязі сплачена орендна плата за період з 2017-2020 роки, починаючи з 2017 року позивач не отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, зокрема в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної земельної ділянки та поставки 1 тони соломи до її садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачувалась не в повному обсязі та з порушенням строків її виплати. 
       На підтвердження виплати позивачеві ОСОБА_1 орендної плати за 2017 рік ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” суду надано відомість на виплату грошей № 00000000058 від 14 березня 2017 року на суму 1500 грн., відомість на виплату грошей б/н від 20 липня 2017 року на суму 753 грн., відомість на виплату грошей № 604 від 29 вересня 2017 року на суму 3406 грн.; відомість на виплату грошей № 521 від 28 листопада 2017 року на суму 1500грн., а всього за 2017 рік – 7159 грн. (а.с.62-66).
       Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виплачена сума 1500 грн. у 2017 році відповідно до відомості на виплату готівки №00000000058 від 14 березня 2017 року не є орендною платою, а була надана відповідачем позивачеві згідно з п. 2.1 договору позики, укладеного у 2017 році між позивачем ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро”, тому не є доказом на підтвердження саме виплати підприємством орендної плати за 2017 рік (а.с.62, 63, 94).
       Таким чином, сума орендної плати за 2017 рік, що підлягала виплаті позивачеві складає 7033 грн. 96 коп., тоді як позивачем отримана орендна плата за 2017 рік у розмірі 5659 грн. (7 159,00 грн. (сплачено всього) – 1 500 грн. за договором позики), а тому заборгованість за 2017 рік з орендної плати у грошовій формі складає 1374 грн. 96 коп. (7033 грн. 96 коп. (орендна плата за договором) – 5 659 грн. (фактично сплачена орендна плата за 2017 рік).
       Крім того, відповідачем ТОВ Агрофірма “Олімпекс-Агро” не спростовано тверджень позивача стосовно того, що у 2017 році не здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до садиби орендодавця.
       На підтвердження виплати позивачеві ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” надано відомість на виплату готівки №00000000567 від 16 квітня 2018 року на суму 1500 грн., відомість на виплату готівки №00000000598 від 17 квітня 2018 року на суму 871 грн., відомість на виплату готівки № 1666 від 03 липня 2018 року на суму 1140 грн., відомість на виплату готівки № 00000003799 від 30 листопада 2018 року на суму 2177 грн. 82 коп., відомість по видачі в рахунок орендної плати б/н від 02 жовтня 2018 року на суму 157 грн. 50 коп. в рахунок орендної плати видано 45 кг кукурудзи, а всього за 2018 рік – 5 846 грн. 32 коп. (а.с.67-75).
       Судом встановлено, що виплачена сума 1500 грн. в якості орендної плати за 2018 рік відповідно до відомості на виплату готівки №00000000567 від 16 квітня 2018 року не є орендною платою, а надана відповідачем позивачеві згідно з п. 3.5 договору позики, укладеного у 2018 році між позивачем ОСОБА_1 і ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське”, тому не є доказом на підтвердження виплати саме орендної плати за 2018 рік (а.с.67, 68, 95).
       Таким чином, сума орендної плати за 2018 рік, що підлягала виплаті позивачеві складає 8116 грн. 11 коп., тоді як позивачем отримана орендна плата за 2018 рік у розмірі 4346 грн. 32 коп. (5 846 грн. 32 коп. (сплачено всього) – 1 500 грн. за договором позики), а тому заборгованість за 2018 рік з орендної плати у грошовій формі складає 3769 грн. 79 коп. (8116 грн. 11 коп. (орендна плата за договором) – 4346 грн. 32 коп. (фактично сплачена орендна плата за 2018 рік).
       Відповідачем ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” не спростовано тверджень позивача стосовно того, що у 2018 році не здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до садиби орендодавця.
       На підтвердження виплати позивачеві ОСОБА_1 орендної плати за 2019 рік ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” надало відомість на виплату готівки №00000001430 від 05 липня 2019 року на суму 1 905 грн., відомість по видачі в рахунок орендної плати № б/н від 13 листопада 2019 року на суму 1870 грн. - в рахунок орендної плати видано 550 кг кукурудзи, відомість по видачі в рахунок орендної плати № б/н за серпень 2019 року на суму 4940 грн. - в рахунок орендної плати видано 1300 кг ячменю, а всього за 2019 рік – 8 715 грн. (а.с.76-79).
       Таким чином, сума орендної плати за 2019 рік, що підлягала виплаті позивачеві складає 8116 грн. 11 коп., тоді як позивачем отримана орендна плата за 2019 рік у розмірі 8715 грн., а тому заборгованість за 2019 рік з орендної плати відсутня, переплата орендної плати за 2019 рік становить 598 грн. 89 коп.
       Відповідачем ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” не спростовано тверджень позивача стосовно того, що у 2019 році не здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до садиби орендодавця.
       На підтвердження виплати позивачеві ОСОБА_1 орендної плати за 2020 рік ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” надало відомість на реалізацію с/г продукції б/н від 28 липня 2020 року на суму 1949 грн. 40 коп. - в рахунок орендної плати видано цукру 150 кг, відомість на виплату готівки № 00000005039 від 17 листопада 2020 року на суму 6 111 грн., а всього за 2020 рік – 8 060 грн. 40 коп. (а.с.80)
       Таким чином, сума орендної плати за 2020 рік, що підлягала виплаті позивачеві складає 8116 грн. 11 коп., тоді як позивачем отримана орендна плата за 2020 рік у розмірі 8 060 грн. 40 коп, а тому заборгованість за 2020 рік з орендної плати становить 55 грн. 71 коп.
       Також, позивачем в рахунок орендної плати отримано солому — кількість 2 відповідно до наряду-завдання від 18 липня 2020 року (а.с.81).
       Судом встановлено, орендна плата у грошовому виразі за була сплачена відповідачем 2017-2020 роки не в повному обсязі, а саме: за 2017 рік заборгованість складає 1374 грн. 96 коп., за 2018-2020 роки – 3226 грн. 61 коп.
       Також, відповідачами не спростовано належними доказами у справі, що не здійснювалась оранка, культивація присадибної земельної ділянки позивача та поставка соломи до садиби Орендодавця, в тому числі. Не доведено належними доказами, що виплачувалась грошова компенсація за ненадання цих послуг позивачеві у 2018-2020 роки.
       Відповідач ТОВ “Аграрне підприємство “Придніпровське” заявили клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин за період 2017 року (а.с.60). 
       Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
       За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
       Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
       Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
       Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
       Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до у березні 2021 року, то позовні вимоги щодо спірних правовідносин за період 2017 року судом першої інстанції вірно застосовано строки позовної давності.
       Розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21Закону України “Про оренду землі” основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
       Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
       У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 183/1749/17 Верховний Суд України зробив висновок про те, що неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.
       Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання Договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки за 2018-2020 роки, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки та враховуючи не надання відповідачем суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки та поставки соломи протягом цього періоду.
       Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині поставки соломи, оранки і культивації присадибної земельної ділянки позивача, що є підставою для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.
       Посилання представника відповідача ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» в апеляційній скарзі на те, що безкоштовні послуги з поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки здійснюються на підставі подання Орендодавцем письмової заяви судом вірно не прийнято до уваги, оскільки умовами Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року не передбачено чітко прописаної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, а навпаки визначений обов`язок Орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки Орендодавця, поставку 1 тони соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку Орендодавця. При цьому, вказані заяви, на які посилається представник відповідача містяться в матеріалах справи.
       Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, відсутності підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, неправильного застосування норм матеріального права є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Аграрне підприємство “Придніпровське”  – залишити без задоволення.
        Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова