УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 465/8859/13
провадження № 51-2062ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 березня 2023 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою захисника, вироком Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, за ч. 4 ст. 187 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 11 липня 2022 року вирок місцевого суду стосовно  ОСОБА_4 залишив без зміни.
Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 , його захисників, а також касаційну скаргу потерпілої задоволено частково: скасовано ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року стосовно ОСОБА_4 та призначено новий розгляд у цьому суді. Цією ж постановою обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 9 лютого 2023 року включно.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2023 року задоволено частково апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисників, а також потерпілої: вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Цією ж ухвалою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 залишено без змін до проведення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції, але не більше ніж на 60 днів.
Не погодившись з ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2023 року в частині обрання запобіжного заходу, захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про її перегляд у касаційному порядку. 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та додану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Так, суд касаційної інстанції згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені у касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Зі змісту копії судового рішення доданого до касаційної скарги вбачається, що Львівський апеляційний суд ухвалою від 07 березня 2023 року скасував вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 та призначив новий розгляд в суді першої інстанції. Цією ж ухвалою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишено без змін до проведення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції, але не більше ніж на 60 днів.
Однак оскарження у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, складовою частиною якого є рішення щодо запобіжного заходу, діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Отже, враховуючи викладене та з огляду на положення ч. 2 ст. 424 КПК, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення не може бути предметом касаційного розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
При цьому, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 березня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                             ОСОБА_3