У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху
 
06 квітня 2023 року                                                                      
м. Київ
 
справа №372/2285/21
провадження № 51-2091ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі - КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Засуджений, висловлюючи незгоду з вказаним судовим рішенням, має вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки 
 ОСОБА_4 виклав вимогу про пом`якшення йому покарання, не вказавши при цьому, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідком перегляду оскаржуваного судового рішення.
Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги засудженим не долучено копії оскаржуваного судового рішення та не зазначено, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК України.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, залишити без руху і встановити строк, що становить 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                      ОСОБА_3