ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року  
м. Черкаси   

справа № 712/6875/21 провадження № 22-ц/821/702/23 категорія: 305010900  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Бородійчука В.Г.,
суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
представник позивача - ОСОБА_2 
відповідач: Моторне транспортне страхове бюро України
представник відповідача - адвокат Гусєв Павло Володимирович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

22 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МТСБУ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 22 липня 2020 року о 04 год. 14 хв. транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 на великій швидкості в`їхав на території його приватного будинку, протаранивши при цьому паркан та житловий будинок. 
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП. 
На момент ДТП відповідальність водія ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 застрахованою не була.
23 липня 2020 року ОСОБА_1 було направлено до МТСБУ всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування документи, в тому числі і повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування, які відповідачем отримані 28 липня 2020 року. 
В подальшому від відповідача позивач отримав лист відповідь, відповідно до якого сума матеріального збитку нанесеного йому, як власнику житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складає 25 353,20 грн., проте не зазначено відповідно до яких нормативно-правових актів було нараховано саме таке страхове відшкодування.
10 листопада 2020 року відповідачем було перераховано вказану суму страхового відшкодування на його картковий рахунок.
ОСОБА_1 не погоджуючись із розміром страхового відшкодування неодноразово направляв відповідачу письмові претензії із вимогою переглянути раніше прийняте рішення, однак, листом № 3.1-01-б/199 від 05 січня 2021 року йому було відмовлено.
Для з`ясування розміру нанесеної йому матеріальної шкоди було проведено оцінку втрати ринкової вартості об`єкту нерухомості. 
Відповідно до звіту від 28 жовтня 2020 року, складеного приватним підприємством «АЖІО», розраховано вартість відновлення пошкоджених конструктивних елементів стану, що передував руйнуванню, яка складає 69 193,20 грн., з яких 30 921 грн. вартість матеріальних ресурсів, 38 272,20 грн. вартість послуг по відновленню конструктивних елементів будинку, що зменшується на фізичний знос. Фізичний знос пошкоджених конструктивних елементів становить 38 %.
Отже, залишок страхового відшкодування недоплаченого МТСБУ становить 32 090,02 грн. 
Розмір пені за недобросовісне виконання відповідачем свого зобов`язання становить 2022,99 грн.
Просить стягнути з відповідача на свою користь залишок несплаченого страхового відшкодування в розмірі 32 090,02 грн., пеню в сумі 2 022,99 грн. та судові витрати в сумі 908 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33 933,80 грн., пеню 2 515,84 грн., судові витрати по сплаті судового збору 908 грн. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи 3 164,40 грн., а всього 46 522,04 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що вина водія автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. ОСОБА_3 підтверджена матеріалами справи та постановою суду, останній визнаний винним у вчиненні ДТП, в результаті якої позивачу завдано матеріальних збитків у зв`язку з пошкодженням майна.
Доводи позивача не спростовані відповідачем в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову відповідно до принципу диспозитивності судового процесу, що відповідає вимогам статті 13 ЦПК України.
Під час встановлення розміру нанесеної матеріальної шкоди, суд врахував висновок експерта ТОВ «Незалежна експертна компанія». 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, МТСБУ в особі свого представника - Гусєва П.В. оскаржило вказане заочне рішення до суду апеляційної інстанції в установленому порядку.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ - адвокат Гусєв П.В. просив скасувати висновок суду першої інстанції від 16 січня 2023 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи, суд не врахував, що на замовлення МТСБУ аварійним комісаром було проведено огляд пошкодженого майна позивача за наслідками якого було складено акт огляду, який підписано ОСОБА_1 .
Водночас судова експертиза, яка була проведена через рік після ДТП має суттєву різницю у вартості пошкодженого майна.
Крім того, за висновком експертизи, МТСБУ зобов`язано відшкодувати відновлювальний ремонт 18/25 частини домоволодіння, а не розмір збитку нанесеного внаслідок ДТП.
Також, визначаючи суб`єктний склад учасників судового процесу та визначивши одного відповідача МТСБУ, суд розглянув справу без визначення інших учасників процесу, в тому числі й винуватця ДТП, що позбавить в подальшому права на звернення до нього з позовом про стягнення регресної вимоги. 

Відзив на апеляційну скаргу 

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтовані.
Висновок судової будівельно-технічної експертизи, який наявний в матеріалах справи, підготовлений із чітким дотриманням норм чинного законодавства. Такий висновок необхідно вважати належним та допустимим доказом підтвердження розміру завданої шкоди позивачу.
Факт настання страхового випадку ніким не оскаржується, він зафіксований правоохоронними органами. Водій, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності і сам страховик його визнав, сплативши добровільно страхове відшкодування. 
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановивши всі обставини справи дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено категорії справ, що відносяться до малозначних. 
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Підстав для застосування положень ч.3 ст.369 ЦПК України встановлено не було.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Апеляційний суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).
Судом першої інстанції встановлено, що 22 липня 2023 року о 03 год. 14 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 на великій швидкості в`їхав на територію приватного будинку, протаранивши при цьому паркан та житловий будинок.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2020 року (а.с. 6) водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.
Крім цього, вищевказаною постановою Соснівського районного суду м. Черкаси було встановлено, що власником автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 і на момент ДТП відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована не була.
23 липня 2020 року ОСОБА_1 було направлено до МТСБ необхідні для отримання належного страхового відшкодування документи в тому числі і повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування, які отримані МТСБУ 28 липня 2020 року.
Згідно відповіді МТСБУ 17 листопада 2020 року було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 25 353,20 грн. Зазначені кошти відповідачем було перераховано на рахунок позивача, що підтверджується копією платіжного дорученого банку від 20 листопада 2020 року.
Не погодившись із розміром страхового відшкодування, ОСОБА_1 неодноразово направляв МТСБУ письмові претензії із вимогою переглянути раніше прийняте рішення, однак листом № 3.1-01-б/199 від 05 січня 2021 року в перегляді рішення йому було відмовлено. 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що страхова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 застрахована не була. Розмір страхового відшкодування, яке було виплачено МТСБУ є значно нижчим, ніж завдано збитків. В підтвердження позовних вимог ним надано звіт від 18 жовтня 2020 року, складений приватним підприємством «АЖІО», згідно якого розраховано вартість відновлення пошкоджених конструктивних елементів стану, що передував руйнуванню, яка складає 69 193,20 грн. Фізичний знос визначений 38 %.
Крім цього, під час розгляду справи ухвалою суду було призначено судову будівельно-технічну експертизу.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/4328-БТ від 12 грудня 2022 року вартість відновлювального ремонту 18/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок ДТП від 22 липня 2020 року з урахуванням фізичного зносу складає 70 946 грн. 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 визначив склад учасників судового процесу, зазначивши МТСБУ як відповідача у даній справі.
МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту (абзаци перший і другий пункту 39.1 статті 39 цього Закону № 1961-ІV). 
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац другий пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV). 
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).
Стаття 41 Закону № 1961-ІV визначає перелік випадків, за наявності яких МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом. А стаття 38 визначає, у яких випадках і до кого МТСБУ після виплати відшкодування має право звернутися з регресним позовом. 
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом № 1961-ІV, у разі її заподіяння:
-  транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV);
-   невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу (підпункт «б» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV);
-    транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи (підпункт «в» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV);
-  особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону  (підпункт «г» пункту 41.1 Закону № 1961-ІV);
-  у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (підпункт «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV);
-  у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством (підпункт «д» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV).
МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:
-  до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону  (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV);
-  до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій (підпункт 38.2.2 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV);
-  до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом (підпункт 38.2.3 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV);
-   до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини (підпункт 38.2.4 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV);
-   до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього закону, яка причетна до ДТП, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди (підпункт 38.2.5 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року за наслідками розгляду справи № 910/17324/19 зазначено, що для цілей регресного позову МТСБУ приписи статті 38 Закону № 1961-ІV застосовуються у поєднанні з відповідними приписами статті 41 цього Закону. Так, припис підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV кореспондує припису підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV, а припис підпункту 38.2.3 пункту 38.2 статті 38 - припису підпункту «б» пункту 41.1 статті 41 цього Закону.
Суб`єкт, до якого МТСБУ може заявляти регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV є чітко визначеним. 
Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV  до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. 
Згідно висновку Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року (№ справи 6-2806цс16) за наслідками розгляду заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 3 березня 2016 року (унікальний № справи 447/2157/15) вбачається, що на день скоєння ДТП водій транспортного засобу не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина встановлена постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності.
Визначальним для подачі регресного позову в даній ситуації є встановлення вини (встановлюється постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності чи вироком суду) та момент виконання МТСБУ сплати страхового відшкодування (підтверджується платіжним дорученням про сплату такого відшкодування).
Отже, розглядаючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що права позивача є порушеними і підлягають захисту. Дану обставину визнав і відповідач, сплативши в добровільному порядку страхове відшкодування в розмірі 25 353,20.
Предметом спору є лише оспорення суми страхового відшкодування.
Експертиза є одним із доказів, що може враховуватися судом під час прийняття рішення суду.
Аналізуючи висновок експерта № СЕ-19/124-22/4328-БТ від 12 грудня 2022 року (а.с. 143-160) суд першої інстанції правильно визнав такий висновок належним доказом, оскільки дійсно він підготовлений із чітким дотриманням норм чинного законодавства і підстав визнати його неправильним у суду апеляційної інстанції не вбачається. Розмір матеріальної шкоди визначений експертом з застосування відповідних методик, що застосовуються для такого визначення. 
Відтак, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно врахував висновок експерта разом з іншими доказами та наявними матеріалами справи. Так як МТСБУ було частково відшкодовано позивачу шкоду, тому з урахуванням висновку експерта суд здійснив стягнення різниці недоплаченої шкоди, що повністю відповідає встановленим обставинам справи та підтверджується наданими сторонами доказами. 
Крім того у відповідності до п. 5.36 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так як вина МТСБУ з прострочення страхового відшкодування у визначеному розмірі була встановлена районним судом, тому стягнення пені у сумі 2 515,84 грн. є правильним.
Оспорюючи рішення суду, МТСБУ не оспорює права позивача на страхову відшкодування у відповідності до вимог Закону № 1961-ІV за рахунок МТСБУ. Однак, оспорює розмір відшкодування та порушення норм процесуального законодавства з підстав незалучення водія автомобіля, що спричинив шкоду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та оспорює висновок експерта.
Вказані доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними мотивними постанови суду апеляційної інстанції. Підстав для визнання висновку експерта неналежним доказом у справі під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено не було. Не залучення водія автомобіля, що спричинив ДТП в якості третьої особи ніяким чином не впливає на зміст та предмет спірних правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та МТСБУ та не впливає на право відповідача на звернення в подальшому до суду з регресним позовом до заподіювача шкоди, оскільки таке право виникає за наявності обставин, якщо: факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування. Такий висновок підтверджений вищеприведеними позиціями Верховного Суду та позиціями Верховного Суду, приведеними в постановах від 16 січня 2019 року (справа № 208/7291/13-ц), від 23 січня 2019 року (справа № 756/5005/16-ц), від 15 травня 2019 року (справа № 642/2779/17-ц) від 03 травня 2022 року (справа № 450/4163/18). 
Розподіл судових витрат проведений районним судом у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України і підстав для зміни чи скасування висновку суду в цій частині також не вбачається.
Таким чином, вирішуючи спір районний суд правильно визначився з характером позовних вимог та прийняв обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства. 
Європейський суд з прав людини  наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в його рішенні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича залишити без задоволення.
Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2023 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                        Л.В. Нерушак

                                                                       Л.І. Василенко