ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року	                        Львів	Справа № 813/596/18 пров. № А/857/5420/23 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                Сеника Р.П.,  
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання               Хабазня Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №813/596/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Громадська організація "Асоціація учасників АТО-забудовників м.Дрогобича" про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" (далі - ТОВ) звернулося до суду із позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (далі - Виконком, Міська рада відповідно) про:
визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 18.12.2017 №294 "Про надання дозволу на виготовлення проекту "Детального плану території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич" (далі - Рішення; проект Детального плану, Детальний план, Територія відповідно); 
визнання протиправною бездіяльність Виконкому щодо не розгляду заяви позивача від 28.12.2017 №2 з пропозиціями щодо проекту Детального плану (далі - Заява №2); 
зобов`язати відповідача у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути Заяву №2.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №813/596/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.
Відповідно до матеріалів справи, в судовому засіданні 16.01.2019 представник позивача заявив клопотання про вихід суду за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав ТОВ, а саме просив: визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 15.03.2018 року №45 "Про затвердження проекту містобудівної документації "Детальний план території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич" (а.с.151-152 т.2).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" задоволено частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення скасовано та прийнято нову постанову, якою позов в цій частині задоволено. 
Визнано протиправним та нечинним з моменту набрання цією постановою законної сили рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 18 грудня 2017 року №294 "Про надання дозволу на виготовлення проекту "Детального плану території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич".
Визнано протиправним та нечинним з моменту набрання цією постановою законної сили рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 15 березня 2018 року №45 "Про затвердження проекту містобудівної документації "Детальний план території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич".
Зобов`язано виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області після набрання цією постановою законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови у виданні, в якому такі рішення були офіційно оприлюднені.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 08 березня 2023 року касаційну скаргу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 задоволено частково.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №813/596/18 скасовано, справу №813/596/18 направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" задоволено частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №813/596/18 скасовано та прийнято постанову, якою задоволено позовні вимоги у справі частково.
Визнано протиправним та нечинним з моменту набрання цією постановою законної сили рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 18 грудня 2017 року №294 "Про надання дозволу на виготовлення проекту "Детального плану території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич".
Визнано протиправним та нечинним з моменту набрання цією постановою законної сили рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 15 березня 2018 року №45 "Про затвердження проекту містобудівної документації "Детальний план території за адресою вулиця Самбірська, 3, територія колишнього АТП 14607, в м.Дрогобич".
Зобов`язано виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області після набрання цією постановою законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови у виданні, в якому такі рішення були офіційно оприлюднені.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" (ЄДРПОУ 34768703) судовий збір за подання заяви про збільшення позовних вимог в сумі 1921,00 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001 ; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу 101; код платника; судовий збір; № справи».
Стягнуто з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (ЄДРПОУ 26307196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" (ЄДРПОУ 34768703) 8356,50 гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору за подання позовної заяви (з урахуванням збільшених позовних вимог) та апеляційної скарги.
08 червня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат, у якій просить достягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Приписами частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Питання судових витрат під час розгляду та вирішення адміністративної справи регламентовано статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 132 КАС встановлено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, вказаною нормою передбачено можливість стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не всіх понесених протилежною стороною судових витрат, а лише тих, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу.
Приписами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що хоча витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави), законом все ж передбачено їх розподіл між сторонами за результатами розгляду справи.
Оцінюючи правомірність вимоги, викладених у заяві позивача, щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню, апеляційний суд виходить із такого.
Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
На виконання вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційному суду було надано:
-договір б/н про надання правничої допомоги від 02 травня 2023 року;
-додаток №1 до договору б/н про надання правничої допомоги від 02 травня 2023 року;
Акт про надання правової допомоги за договором б/н про надання правничої допомоги від 02 травня 2023 року на загальну суму 6000,00 грн (представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 02.05.2023 року- 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 16.05.2023 року- 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 30.05.2023 року- 2000,00 грн).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, апеляційний суд вважає за доречне врахувати правову позицію, викладену Європейським судом з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (рішення від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, п. 269), де оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, Суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30).
У пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01) Європейський суд з прав людини вказував, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу за участь адвоката у 3 судових засіданнях, а саме: 02.05.2023 року, 16.05.2023 року та 30.05.2023 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року відкладено розгляд справи на 16.05.2023 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року відкладено розгляд справи на 30.05.2023 року.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи 02.05.2023 року та 16.05.2023 року не відбувся з причин не опублікування відповідачем оголошення щодо оскарження нормативно-правового акту, тому колегія суддів прийшла до переконання та вважає достатнім розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цій справі у загальній сумі 2000 грн.
Керуючись статтями 229, 241, 243, 250, 252, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (ЄДРПОУ 26307196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксорцентрторг" (ЄДРПОУ 34768703) 2000,00 гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при новому розгляді апеляційної скарги у Восьмому апеляційному адміністративному суді.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 20.06.2023 року