КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Провадження 33/824/1499/2023                                                                                                      Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 755/758/23                                                                                                                              Суддя у І інстанції: Омельян І.М.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
             15  травня 2023 року                                                                                             м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                              Васильєва М.А.
за участю:
особи, яка склала протокол про
адміністративне правопорушення,                                       ОСОБА_1 
захисника                                                                              Дроздовича О.С.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,                                      ОСОБА_2 ,                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 8 лютого 2023 року,  якою
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн., 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 1 грудня 2022 року о 10.00 год. по вул. Малишка, 19, у м. Києві, керував автомобілем «Chevrolet Lacetti» н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився за згодою водія у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», за результатами якого ОСОБА_2 перебував у наркотичному стані. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях даного складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення КУпАП,  Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом ВМВС України від 6 листопада 2015 року № 1376,  інші нормативні акти, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_2 висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а саму постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, без всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів.
Апелянт вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 460171 від 1 грудня 2022 року не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні положень статті 251 КУпАП, оскільки за  своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у цьому протоколі, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Зазначає апелянт і про те, що незаконні дії працівників поліції, на його думку, по відношенню до нього носили систематичний характер, які виявились ву тому, що: була незаконна зупинка транспортного засобу; не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України; працівники поліції безпідставно оформили направлення, і, як наслідок, був проведений незаконний огляд на стан наркотичного сп`яніння, що призвело до незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.
Звертає апелянт увагу і на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній номер та дата складання висновку; відеозапис, долучений до протоколу, або відсутній, або пошкоджений, оскільки у місцевому суді він не відтворився; докази відсторонення від керування транспортним засобом, як і евакуація автомобіля на штрафмайданчик, відсутні; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутній.
Зазначає ОСОБА_2 і про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, містить дату  заповнення 8 грудня 2022 року, в той час як складений цей висновок о 10.15 год. 1 грудня 2022 року.
Як вказує апелянт, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 460171 він ( ОСОБА_2 ) виявлений у стані наркотичного сп`яніння о 10.00 год. за адресою: м. Київ,       вул. Малишка, 19, в той час як згідно висновку вже о 10.15 год. за адресою: м. Київ, вул. Запорожця, 20, був відібраний аналіз сечі, проведено лабораторне дослідження та заповнений сам висновок. Враховуючи відстань між цими місцями та часу для оформлення медичної документації (в 5 хв.), то апелянт ставить під сумнів проведення  дослідження, як такого. При цьому, як далі вказує апелянт, приймаючи до уваги тижневу розбіжність між датою заповнення висновку (8 грудня 2022 року) та датою його складання (1 грудня 2022 року), є явним відсутність факту проведення лабораторних досліджень сечі ОСОБА_2 як такого, чи що найменше неможливість протилежного співробітниками поліції.
Звертає увагу апелянт і на те, що згідно п. 24 акту № 006440 за результатами лабораторних тестів в сечі ОСОБА_2 виявлено марихуану, проте Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затверджений Постановою КМУ від 6 травня 2000 року № 770, такого наркотичного засобу, психотропної речовини або прекурсору, як марихуана, не містить. Отже, кількісного визначення наркотичного засобу та якого саме наркотичного засобу у акті не зазначено.
Зазначає ОСОБА_2 і про те, що підстав для зупинки його транспортного засобу, які  передбачені приписами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», у працівників поліції не було, а тому сама зупинка автомобіля та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам вищезазначеного Закону.
Апелянт просить звернути увагу на те, що стан наркотичного сп`яніння визначається імунохроматографічним (ІХА) методом дослідження, який використовується для визначення того, чи містить зразок або речовина , що досліджується (сеча, слина чи кров), певні біохімічні показники. Це швидкі тести, в тому числі, для визначення вагітності, інфекцій, онкологічних, гінекологічних та кардіологічних захворювань, які надають можливість встановити візуальним шляхом (тест-смужки) наявність чи відсутність реакції тесту на певну речовину, як в даному випадку наркотичної речовини. У медичній літературі зазначено, що відповідальним за психотропний ефект марихуани є дельта-9-тетрагідроканабінол, які тримаються в організмі до 3-4 тижнів в разі систематичного вживання, і це залежить від кількості вживання. Підсумовуючи вищевикладене, апелянт зазначає, що якщо проаналізувати часові межі скерування його ( ОСОБА_2 ) на медичний огляд та точний час проведення медичного огляду, то слідує, що огляд і дослідження відбулися за 5 хвилин, що є об`єктивно неможливим для проведення медичних маніпуляцій, відібрання біологічних зразків та отримання результатів їх досліджень. Показати правильний (точний) результат за такий короткий час будь-яке спеціалізоване медичне обладнання не зможе, що, на переконання апелянта, ставить під сумнів достовірність результатів дослідження, як і достовірність довідки та акту, що тягне за собою нікчемність протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ.
 Крім того, апелянт вважає, що працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки інспектор батальйону № 2 роти № 2 УПП у м. Києві старший лейтенант поліції Бондар А.М. першочергово повинна була запропонувати водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, проте вказаний інспектор, зловживаючи державним становищем та  його ( ОСОБА_2 ) довірою, фактично здійснила його затримання з подальшим транспортуванням до клініки «Соціотерапія», де він (апелянт) був змушений здавати зразки біологічного матеріалу, що,  в свою чергу, могло відбуватись лише в разі відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами огляду на місці співробітники національної поліції повинні були запропонувати пройти такий огляд у медичній установі.
Зазначає апелянт і про те, що в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006440 у нього ( ОСОБА_2 ) не виявлено жодної ознаки, якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів, а тому, за відсутності як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, так і відсутністю кількісного визначення вмісті наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні його ( ОСОБА_2 ) сечі, що є базовим критерієм встановленого як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_2 , то, на переконання апелянта, відсутні докази його керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
А тому, як підсумовує апелянт, враховуючи вищенаведені аргументи в їх сукупності, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Одночасно ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що резолютивна частина оскаржуваного рішення була проголошена 8 лютого 2023 року, копія постанови отримана в приміщенні суду 10 лютого 2023, а оскільки останній день на оскарження постанови припадає на 18 лютого 2023 року, яким є субота, вихідний день, то апеляційна скарга подана в перший робочий день після вихідних - 20 лютого 2023 року.
 
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 294 КУпАП, слід дійти висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_2 подана в межах строку на апеляційне оскарження, а тому клопотання про поновлення такого строку вирішенню не підлягає.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Дроздовича О.С. на підтримку апеляційних вимог, інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Бондар М.А., лікаря КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
 
      Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
  Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
  За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
 
      Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
      Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
       Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від           9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за  № 1413/27858.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.       
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
За результатами перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги підстав вважати, що суддя місцевого суду неправильно застосував норми матеріального закону, у суду апеляційної інстанції немає.  
 
Зокрема, з провадження у справі та змісту постанови вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи вислухав пояснення ОСОБА_2 , який вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що працює водієм в таксі і 1 грудня 2022 року перебував на роботі, коли його  зупинили працівники поліції, пояснивши, що інших водіїв цього автомобіля вже зупиняли за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він не відмовлявся. Потім працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а перед тим, як його зупини працівники поліції, якісь пасажири щось курили в салоні автомобіля.
4 січня 2023 року, а захисником ОСОБА_2 - адвокатом Дроздовичем О.С. 25 січня 2023 року подані клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з підстав відсутності доказів вини останнього, які б були належними та допустимими.
 
Проте, не дивлячись на невизнання своє вини ОСОБА_2 , невиконання ним вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху підтверджується даними, зафіксованими у наявних у матеріалах справи, досліджених судом:
- світлокопієї направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 1 грудня 2022 року, відповідно до якого при виявленні у ОСОБА_3 ознак сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, останній був направлений до закладу охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія», куди був доставлений інспектором роти № 2 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Бондар М.Р. (ас. 38);
- світлокопії  акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006440 від 1 грудня 2022 року, відповідно до якого за результатами лабораторних досліджень в сечі ОСОБА_2 виявлено марихуану, і лікарем ОСОБА_4 5 грудня 2022 року встановлений заключний діагноз - стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів (ас. 37);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006440, який складений лікарем ОСОБА_4   о 10.15 год. 1 грудня 2022 року (заповнений 5 грудня 2022 року), відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) (ас. 2);
- протоколі  про адміністративне правопорушення серії ААД № 460171 від 1 грудня 2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам     ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи із характеру вчинених дій, є вказівка на порушення  вимог п. 2.9(а) ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі також зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Дніпровському райсуді      м. Києва за викликом, що було засвідчено власноручним підписом ОСОБА_2 об 11.20 год. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_2 власноручно зазначив: «Я не згоден з висновком патрульної поліції» (ас.1);  
 
Ці докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків,  є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою.
 
Відеозапис подій не був предметом дослідження в суді першої інстанції, оскільки диск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення за технічних причин не був відтворений в суді, а його копія, яка була витребувана на запит місцевого суду, надійшла з УПП у м. Києві до Дніпровського районного суду м. Києва після постановлення рішення у справі щодо ОСОБА_2 , а тому означений відеозапис був відтворений та досліджений при апеляційному перегляді справи, з якого вбачається таке.
            Патрульний автомобіль о 09.37 год. 1 грудня 2022 року рухався по вул. Малишка у м. Києві, коли був помічений автомобіль «таксі», який перебував у русі. В розмові між патрульними в службовому автомобілі поліцейська озвучила те, що водій, який керував «таксі», не пристебнутий паском безпеки та бампер автомобіля позаду розбитий, що може свідчити про причетність водія до ДТП. Автомобіль «таксі» був зупинений, водій представився, назвав ПІБ, пред`явив водійське посвідчення. Водієм «таксі» виявився ОСОБА_2 , за повідомленням якого водійське посвідчення отримав у 2009 році, вказаним автомобілем, який перебуває у нього в оренді, керує другий місяць. Водій сам показав витягнуту руку, яка тремтіла. На запитання працівника поліції, чому наявний тремор в руках, ОСОБА_2 , відповів, що не знає.  На запитання «коли останній раз вживали алкогольні або наркотичні речовини», ОСОБА_2 відповів, що не п`є, не вживає, оскільки у нього маленька дитина, треба працювати і «таксі» - це єдиний заробіток. Поліцейська озвучила ОСОБА_2 , що відповідно до Наказу МВС № 1395 вбачає в останнього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонувала у встановленому законом порядку пройти освідування у лікаря-нарколога. Одночасно працівник поліції повідомила, що, якщо протягом останніх 30 діб ОСОБА_2 нічого забороненого не вживав, то освідування нічого не покаже, а якщо він вживав щось заборонене, то буде і відповідний результат. На запитання ОСОБА_2 , за якими саме ознаками були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, отримав відповідь, що у нього наявна неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, а відповідно до Інструкції № 1395 при виявленні хоча б однієї ознаки, водієві пропонується пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_2 казав, що там великі черги (маючи на увазі «Соціотерапію»), у нього з дитинства тремтять руки, а тому і не може шити; його б не взяли працювати водієм в «Уклон»; попередній водій цього автомобіля казав, що «до тебе будуть питання». Потім ОСОБА_2 сказав, що може вийти з автомобіля, поспілкуватися з поліцейськими аби нікуди не їхати, оскільки у нього є замовлення, а поїздка до лікаря займе купу часу. ОСОБА_2 мав розмову по телефону з батьком, після чого відмовився виходити з автомобіля. Поліцейська повідомила ОСОБА_2 , що насильно в кайданках його не буде відвезено до лікарні, тільки за його добровільною згодою. Також поінформувала його, що за ухилення від проходження відповідного огляду також є адміністративна відповідальність.  ОСОБА_2 казав, що боїться їхати до лікарні, що нікуди не поїде, наполягав на тому, що не вживає наркотичні засоби. Працівник поліції ще раз роз`яснив ОСОБА_2 процедуру огляду у лікаря-нарколога, а саме, що якщо протягом останнього часу ОСОБА_2 не вживав наркотичні засоби, то і боятися нічого; що лікар-нарколог його огляне і, у випадку відсутності будь-яких ознак наркотичного сп`яніння або перебування в такому стані, ОСОБА_2 буде повернутий на місце зупинки його автомобіля. На що ОСОБА_2 сказав, що розуміє все, проте їхати не хоче, оскільки у випадку чого назад треба буде повертатись на таксі. Також зазначив, що обізнаний в частині того, що у медичному закладі треба буде здавати аналіз сечі. Після другого дзвінка батькові сказав працівникам поліції, що  вони повинні виписати «предписание на наркотическую экспертизу», на що отримав відповідь від працівника поліції, що вони оформлюють направлення на огляд. Після того, як ОСОБА_2 мав намір продовжити рух задля перепаркування автомобіля, отримав відповідь, що при виявлені ознак наркотичного сп`яніння, йому у будь-якому разі вже заборонено керувати транспортним засобом. ОСОБА_2 , який був відсторонений від керування транспортним засобом, відкотив автомобіль за пішохідний перехід. Далі, як слідує з відеозапису, працівники поліції на службовому автомобілі доставили ОСОБА_2 до медзакладу. О 10.11 год. відеозапис був закінчений (ас. 49). 

Після перегляду відеозапису, ОСОБА_2 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, наполягаючи на тому, що працівники поліції не пояснили підстави зупинки автомобіля та порушені ним ПДР, права не роз`яснили, як і не бачив, як проводилась медична експертиза. Зазначив, що будучи в лікарні, лікар запитував, навіщо його привезли до лікарні, оскільки він ( ОСОБА_2 ) нормальна людина. Але потім він почав нервувати, оскільки йому погрожували, казали, що в разі якщо добровільно не здасть аналіз сечі, то це зроблять примусово за допомогою катетера. Про це йому казав лікар, що було словесно підтверджено працівником поліції Бондар Мариною . З цього приводу він ( ОСОБА_2 ) зі скаргами нікуди не звертався. Вважає, що у такий спосіб його намагались залякати. Зазначає, що в його присутності працівники поліції направлення для проведення огляду не оформляли, як і не давали йому копії такого направлення. ОСОБА_2 зазначив, що лікар за результатами його огляду дійшов висновку та встановив діагноз: стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів. На його ( ОСОБА_2 ) запитання, за якими саме ознаками був встановлений такий діагноз, лікар повідомив, що наявні наступні ознаки: блідість обличчя, відсутня слина, сухість в роті, тремтіння пальців рук тощо. Не заперечував ОСОБА_2 обставин  того, що проходив огляд за допомогою приладу «Драгер», який показав нульовий результат, а також підтвердив, що здавав сечу на аналіз. Коли закінчилась процедура відбору аналізу та оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення, до лікарні під`їхав його батько, забрав його та відвіз до транспортного засобу, який був залишений на місці його зупинки, і він ( ОСОБА_2 ) на підставі виписаного тимчасового водійського посвідчення продовжив свою роботу на «таксі». ОСОБА_2 наполягав, що наркотичні засобі не вживає, оскільки працює в таксі. Щодо процедури забору біологічного аналізу, то повідомив, що йому в лікарні дали баночку, він пішов у супроводі працівника поліції до туалету, де здав біологічний аналіз, цю баночку передав поліцейському, який, у свою чергу, передав лікарю, а той з однієї ємкості перелив у дві, запломбував ватою, на цих баночках щось написав і поставив в якесь місце. Наголосив на тому, що йому порадили здати цей аналіз добровільно, в іншому випадку це буде зроблено примусово.
 
Для повного та всебічного розгляду даного провадження, для з`ясування всіх обставин справи, судом апеляційної інстанції за згодою учасників провадження з використанням цифрового засобу зв`язку опитаний лікар-нарколог КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_4 , який за характером своєї роботи не мав можливості безпосередньо прибути до Київського апеляційного суду.
Лікар ОСОБА_4 повідомив, що станом на 1 грудня 2022 року обіймав цю ж посаду у даному медичному закладі за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20. Коли працівники поліції привозять осіб (водіїв) для медичного огляду з метою визначення стану сп`яніння, перш за все, він (лікар) надає пацієнту підписати згоду на проведення такого огляду//обстеження. Спочатку клінічно встановлюється стан людини. Якщо є вплив на організм якихось речовин, то беруться аналізи. Порядок відібрання аналізу відбувається таким чином, що пацієнту надають змогу здати аналіз сечі, яка відбирається у два флакони, вони опломбовуються та передаються до лабораторії. Один флакон вскривається та робиться аналіз, а другий флакон зберігається у холодильнику 90 днів для контролю. Опечатування цих флаконів відбувається у присутності водія. Якщо особа відмовляється здати аналіз сечі, ніяких дій примусового характеру до нього не застосовуються. Якщо клінічно встановлюється, що особа перебуває у будь-якому стані (алкогольному, наркотичному), то особа про це повідомляється, оскільки потім потрібно взяти аналіз для уточнення речовини впливу.
На уточнюючі запитання сторони захисту лікар ОСОБА_4 повідомив, що при відсутності підпису особи на згоду на проведення огляду, то такий огляд не проводиться. На противагу твердженням ОСОБА_2 про те, що означену згоду він не підписував, що його залякували відібранням біологічних зразків примусовим шляхом, лікар ОСОБА_4 , будучи за місцем своєї роботи та маючи доступ до меддокументації, в тому числі і ОСОБА_2 , пред`явив суду апеляційної інстанції письмову згоду ОСОБА_2 , з його власноручно виконаним підписом. За роздруківкою лабораторних досліджень, тест показав маріхуану (канабіноїди). Також лікар зазначив і про те, що опечатування взятих аналізів «ваткою» неможливо і не відповідає дійсності, оскільки, знову ж таки, вати в цьому кабінеті не має, а флакони закриваються пробкою, опечатуються і підписуються. І все це робиться у присутності обстеженої особи, щоб у подальшому не виникало будь-яких запитань. Одночасно лікар зазначив, що спочатку аналіз передається до лабораторії, потім лабораторія надає результати аналізів, і працівник поліції (уповноважена на це особа з УПП, з адмінпрактики)  забирає висновок. В цьому випадку, коли він 5 грудня 2022 року був на роботі, то він і «закрив» цей висновок, отримавши результати досліджень з лабораторії.
В даному випадку, як зазначає лікар, клінічній огляд ОСОБА_2 ним був проведений           1 грудня 2022 року, був встановлений попередній висновок по клінічним ознакам та діагноз за результатами такого огляду, який і зазначений в п. 20 Акту - «стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів», під знаком питання, а вже лабораторними дослідженнями були підтверджені речовини впливу і заключний діагноз за результатами огляду і тестів 5 грудня 2022 року вказаний в п. 25 Акту - «стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів».
При цьому, на думку лікаря, працівники поліції на підставі та за результатами клінічного огляду, коли підтверджуються ознаки наркотичного сп`яніння, не повинні складати протокол, а тільки за результатами лабораторного дослідження.  
 
ОСОБА_2 підтвердив, що лікар ОСОБА_4 пояснив суду обставини, які мали місце в дійсності, проте, наполягав на тому, що як лікар, так і працівник поліції погрожували йому, що при не здачі такого аналізу в добровільному порядку, аналіз буде відібрано за допомогою катетера, проте дані обставини були спростовані лікарем ОСОБА_4 . 
Як пояснив лікар ОСОБА_4 , в його робочому кабінеті, який не має відношення до урології, відсутні катетери, а тому він не міг сказати ОСОБА_2 про те, що в інший, ніж добровільний спосіб, будуть відібрані аналізи сечі, як-то за допомогою катетера.
 
Також в суді апеляційної інстанції опитана інспектор роти № 2 батальйону № 2 полку            № 2 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Бондар М.А., яка пояснила, що прізвище ОСОБА_6 їй відомо за обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, освідування цієї особи у лікаря-нарколога і у даного водія підтверджений висновок  лікаря-нарколога.
Водія ( ОСОБА_2 ) було зупинено згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до цієї статті  є дванадцять причин для зупинки. На транспортному засобі були наявні пошкодження, що могло б свідчити про причетність до ДТП. Під час перевірки по базі «Армор» транспортного засобу «Шевроле» було встановлено, що особи, які ним керували, раніше притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. А тому, з огляду на сукупність обставин,  і було зупинено автомобіль для перевірки наявності в даному транспортному засобі водія, який притягався до адміністративної відповідальності, чи це той водій, чи не позбавлений він права на керування транспортними засобами. Під час розмови з водієм виникла підозра, що водій міг вживати наркотичні речовини. У водія помітний був тремор, водій нервував, була наявна неприродна блідість обличчя, а тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що водій погодився, і на службовому транспорті поїхали до лікарні за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, де водій здав аналіз сечі (біологічної речовини). Огляд ОСОБА_2 був проведений лікарем в звичайному режимі, тобто, лікар його оглянув, поміряв тиск, візуально оглянув вени, зіниці очей, блідість, і по певним ознакам направив для здачі аналізу. Лікар може і відмовити  у направленні на здачу біологічного матеріалу при відсутності ознак наркотичного сп`яніння. Керуючись всіма цими ознаками, водій або погоджується на  здачу біологічного матеріалу або не погоджується. Протокол про адміністративне правопорушення складався після того, як водій здав аналіз сечі. Результати аналізів були не одразу після здачі, проте, керуючись вимогами ст. 254 КУпАП, протокол складається після виявлення у водія, який може бути причетний до адміністративної відповідальності, протягом 24 годин. Є певна колізія норм закону. Коли забирається висновок лікаря-нарколога, то є підтверджений стан керування транспортним засобом водієм в стані наркотичного сп`яніння, і такий протокол як «водій керував з ознаками»  потім в судовому порядку судді не сприймають, оскільки зазначається з ознаками, а підтверджений висновком лікаря-нарколога. Є законодавча колізія складання адміністративних матеріалів, якою часто керуються і адвокати, у тому числі. Як в даному випадку, коли складався протокол про адміністративне правопорушення, висновку ще не було. Керуючись Інструкцією № 1395 інспектор патрульної поліції може направляти водія на огляд на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння та іншого сп`яніння, якщо є достатньо підстав вважати, що водій може перебувати в такому стані. Отримуючи висновок лікаря-нарколога через тиждень, мінімумів через 5-7 (а така практика існує у м. Києві), протокол про адміністративне правопорушення вже не може складатись, оскільки це є порушенням приписів ст. 254 КУпАП. Лікар не бере аналізи,  а така ситуація буває часто, коли не встановлені ознаки, то водій аналізи не здає. В даному ж випадку, як вона пам`ятає, даний водій ( ОСОБА_2 ) не відразу зміг здати аналіз сечі. Це проговорювалось з лікарем, яким клінічно було встановлено у ОСОБА_6 стан наркотичного сп`яніння. Згідно з чинним законодавством огляд проводиться протягом двох годин з моменту виявлення у особи стану сп`яніння. Якщо водій протягом цього часу не здає аналізи, то це розцінюється, як намагання водія уникнути аналізу, і діагноз лікарем ставиться за результатами клінічного огляду. Лікар не допустить водія до здачі аналізів, якщо не бачить ознак наркотичного сп`яніння. Чи буде водій здавати аналіз, чи не буде, рішення приймає лікар.
Щодо підстав зупинки транспортного засобу, в тому числі,  як в даному випадку, то Бондар М.В. зазначила, що, якщо є візуально пошкоджений бампер, крила, двері, тобто, даний транспортний засіб може бути причетний до адміністративного правопорушення, згідно ст. 124 КУпАП, і зник з місця ДТП, то, коли зупиняється водій, то працівники поліції обстежують наскільки свіжі пошкодження на транспортному засобі, оцінюють в сукупності і протокол (постанова) не складається. Просто перевіряється  причетність транспортного засобу  до можливого скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З приводу бази «Армор», то, як зазначила  працівник поліції, це орієнтування, що особа, яка керує транспортним засобом, може бути причетна до адміністративного або кримінального правопорушення. В статті 35 Закону України «Про національну поліцію» є дванадцять причин для зупинки транспортного засобу, і однією з них є те, що водій транспортного засобу може бути причетний до адміністративного або кримінального правопорушення. Коли патрульна поліція їде за транспортним засобом, то відповідно до чинного законодавства не розписано, як має бути перевірений водій та транспортний засіб. Є аналітична база, якою вони (працівники поліції) користуються у роботі. Так, наприклад, вони їдуть за будь-яким транспортним засобом і можуть «забити» в базу і перевірити, чи притягався до адміністративної відповідальності водій та за вчинення яких адміністративних правопорушень.   ОСОБА_2 проговорювалась причина зупинки, і водій ще й коментував, що на даному транспортному засобі «хватає» адміністративних правопорушень. Перевірка стосувалось того, чи не керує водій даним транспортним засобом при позбавленні його права на таке керування.
Інспектор ОСОБА_1 зазначила, що не пам`ятає, о котрій годині був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , в протоколі все зазначено, також у відео з бодікамери зазначений час. Коли зупиняється водій, вона одразу не може показати йому відео, та  подивитись час події, оскільки у бодікамерах на даний час відсутній екран, а тому  час береться приблизно. З ОСОБА_2 дуже довго спілкувались на місці зупинки автомобіля до того моменту, як поїхали до лікаря-нарколога. ОСОБА_2 то говорив, що не поїде, то,  поспілкувавшись з кимось по телефону, їде.   А тому по факту  відрахували від того часу, коли доїхали до лікаря-нарколога, і зазначили такий час в протоколі. На жаль, як пояснила інспектор, вона не може достовірно запам`ятати годину, коли був зупинений водій. У направленні ставиться час фактично виявлених ознак. У даному випадку водій ОСОБА_2 був зупинений о 9.30 год., і приблизно 30-40 хв. було витрачено на місці, оскільки  ОСОБА_2 то комусь дзвонив, то казав, що іде, то не їде, також час зайняв на перевірку автомобіля та особи водія. Направлення виписувалось на місці зупинки транспортного засобу. 
З відео вбачається, що водій був зупинений о 9.30 год.  Вона ( ОСОБА_1 ) вказала, що водій керував о 10.00 год., бо фактично дуже тяжко, не маючи фізичної і технічної можливості встановити конкретний час. А при спілкуванні з водієм час втрачається, є дезорієнтування в часі. А тому о        9.30 год. він був зупинений і фактично о 10.10 - це час, який потрачений на місці. Потім йому були озвучені, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що йому пропонується пройти огляд і в цей час о 10.10 год.  сформоване направлення. Це, як пояснила інспектор, нормальний зазор по часу, при тому, що водієві надається можливість зателефонувати (адвокату, друзям, знайомим тощо). Також зазначила, що протокол складає тільки інспектор, а не поліцейський, який не має права складати протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі відсутній номер висновку лікаря-нарколога, оскільки такий висновок отримується через певну кількість часу. На момент складання  протоколу медичний документ, який свідчить про наявність наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 був відсутній. Керуючись Інструкцією № 1395, інспектор патрульної поліції не має право везти водія до лікаря-нарколога «Соціотерапія», якщо не має достатніх ознак, підстав вважати, що водій може перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Існує певна колізія у чинному законодавстві щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, з висновком//без висновку. Ще на досі це не врегульовано. Не може бути з ознаками водій при  п. 2.9 ПДР. З ознаками - це при п. 2.5 ПДР, коли водій відмовляється від проходження огляду. Це законодавча колізія. 
Керуючись положеннями КУпАП та ст. 254 цього Кодексу, якщо виявлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор патрульної поліції має скласти протокол протягом 24 годин. В Інструкції оформлення адмінматеріалів, а саме стаття 130, чітко не прописана. Лікар-нарколог повідомив і інспекторам, і ОСОБА_2 , що, якщо останній не здасть аналіз сечі, то діагноз буде поставлено клінічно, на що лікар має право також. Якщо б висновок показав би негативний результат, то протокол про адміністративне правопорушення був би анульований, до суду він тоді не передається. Він анулюється на підставі внутрішньої інструкції, як не підтверджений висновком лікаря-нарколога. Згідно  з Інструкцією № 1395 інспектор патрульної поліції привозить водія на освідування тільки за наявних ознак та певних доказів, що водій може перебувати у стані сп`яніння. Знаходження в стані наркотичного сп`яніння може виявити тільки лікар-нарколог. Висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння робиться на підставі діагнозу лікаря-нарколога, який виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у даного водія, та направлення його на лабораторне дообслідування, а висновком за лабораторними дослідженнями тільки підтверджується наявна речовина впливу.
Інструкцією № 1395 визначено, що вже під час виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія, останній має бути відсторонений від керування транспортним засобом. Коли не дають водієві перепаркуватись (після виявлення ознак), то це є правильним. Під час виявлення ознак вже відбувається відсторонення водія від керування транспортним засобом. Після проходження огляду у лікаря нарколога  водій сказав, що керувати автомобілем не буде,  визвав друга//товариша, який би його забрав. Водієві ОСОБА_2 неодноразово повідомлялось, що він відсторонений від керування транспортним засобом та до місця вчинення адміністративного правопорушення його не відвозили, оскільки до нього прийшов до лікарні чи-то знайомий, чи-то вітчим, і сказав, що відвезе його додому. А проконтролювати, чим буде займатись водій цілий день чи до отримання висновку лікаря-нарколога - це фізично неможливо. Водій залишився на вул. П.Запорожця, 20, а зупинка була по вул. Малишка. ОСОБА_2 запитували, чи відвезти його назад, проте він  сказав, що не потрібно, бо приїхав вітчим та відвезе його додому. Зазвичай вони відвозять водіїв назад до автомобіля. Бувають випадки, коли водіїв привозять до лікарня, проте, вони з якихось причин відмовляються від проходження огляду, і в такому випадку складається протокол за порушення п. 2.5 ПДР, тобто, за відмову від проходження огляду. Якби ОСОБА_2 так зробив, то, скоріш за все, транспортний засіб був би евакуйований, або переданий на зберігання іншій особі. Повернення водія на місце зупинки транспортного засобу обумовлене тим, що потім стороння особа (родич, таксист тощо), у якої є посвідчення водія, пише розписку про те, що зобов`язується не передавати керування водієві. У даному випадку не має такої розписки, бо вітчим ОСОБА_2 забрав його додому, і сам ОСОБА_2 був попереджений, що не має права керувати транспортним засобом. 
Адміністративні матеріали відразу передаються до УПП в м. Києві за адресою:                     вул. Народного Ополчення, 9. Передається протокол, посвідчення водія. Коли водій самостійно забирає висновок у лікаря-нарколога  і результат негативний, не підтверджений, то у цьому випадку  водій в УПП забирає одразу своє водійське посвідчення.
Інспектор зауважила, що ніде, у жодному  документі не прописано, що у протоколі має бути вписаний час зупинки транспортного засобу секунда-в-секунду. А сам час вписується у протокол, коли водій здає або не здає аналіз сечі. Коли інспектор виходить із службового автомобіля, то не дивиться на годинник і не запам`ятовує до секунди час зупинки. На майбутнє ж невідомо, чи буде виписана постанова чи протокол, чи ні. Постанова або протокол може бути виписані на водія і через 30, і через 40 хвилин після зупинки водія, оскільки водій має право користуватися своїми правами, в тому числі і здійснювати телефонний дзвінок адвокату. І ніде, ні в якому законодавчому акті, постанові, Інструкції тощо не прописано, що має бути прописаний час секунда-в-секунду з моменту зупинки водія.
 
Не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції доводи апелянта щодо безпідставної його зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу, яким він керував, оскільки як пояснила інспектор Бондар М.А. в суді апеляційної інстанції, що знайшло своє відображення і на відеозаписі подій, водію  транспортного засобу ( ОСОБА_2 ) проговорювалась причина зупинки, і водій ще й коментував, що на даному транспортному засобі «хватає» адміністративних правопорушень. Перевірка стосувалась причетності даного автомобіля до ДТП і того, чи не керує даним транспортним засобом водій, який вже позбавлений вказаного права. Окрім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху не згода водія з причинами зупинкиабо його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
 
      Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, зібрані в передбаченому ст. 266 КУпАП порядку, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, є безпідставними, з огляду  на те, що поліцейськими  не був порушений порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться тільки у визначеній медичній установі шляхом відібрання певних біологічних зразків з послідуючим їх дослідженням, а не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у тому числі і за допомогою приладу «Драгер», який може встановлювати перебування особи тільки в стані алкогольного сп`яніння. 
Така процедура огляду водіїв, визначена п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, зі змінами, п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 9 листопада 2015 року за  1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за  № 1412/27858, які найшли своє відображення і в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопад 2015 року  за № 1408/27853,  та не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.
 
Посилання   ОСОБА_2 на порушення інспектором поліціїПорядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, є безпідставним, оскільки згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право проведення відповідного огляду. 
Отже, виявивши у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський на виконання вимог Інструкції направив його до КМНКЛ «Соціотерапія», де з дотриманням вимог  ст. 266 КУпАП був проведений огляд  на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
 
              Що стосується посилань апелянта на те, що результати огляду на стан сп`яніння були отримані працівником поліції значно пізніше, ніж було складено протокол про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем було проведено о 10.15 год. 1 грудня 2022 року, про що складено акт огляду. Остаточний висновок щодо результатів огляду складено лікарем 5 грудня 2022 року (а не 8 грудня 2022, як помилково зазначає апелянт), і це об`єктивно пов`язано з тим, що після огляду водія лабораторним шляхом досліджувалися зразки його біологічного середовища. В той же час з акту медичного огляду слідує, що лікарем за результатами огляду 1 грудня 2022 року встановлено попередній діагноз ОСОБА_2 стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів, відібрані зразки біологічного середовища ОСОБА_2 та за результатами проведеної лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу в біологічних зразках, виявивши канабіноїди, встановив заключний діагноз: стан наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів. 
На час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції   Бондар М.А., як вона про це повідомила і в суді апеляційної інстанції, були враховані дані первинного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги  про недотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року №1452/735 при складання висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 не позбавлені підстав, однак вказані невідповідності при його оформлені не можуть бути підставами для визнання такого огляду недійсним, так як сам огляд був проведений у відповідності до вимог Інструкції, а його результати (діагноз) були встановлені як шляхом клінічного огляду, так і лабораторного дослідження біологічного середовища.
За наведеного, безпідставними є і твердження сторони захисту про те, що результати огляду на стан сп`яніння були отримані працівниками поліції значно пізніше, ніж було складено протокол про адміністративне правопорушення, а звідси і про недопустимість протоколу як доказу винуватості ОСОБА_2 , оскільки такі доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи, поясненнях інспектора Бондар М.А.
 
Доводи апелянта про те, що відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затверджений Постановою КМУ від 6 травня 2000 року № 770, такого наркотичного засобу, психотропної речовини або прекурсору, як марихуана, не містить, на увагу не заслуговують, оскільки в  акті та висновку зазначено, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів.
 
Непереконливими є також доводи апеляційної скарги про недійсність висновку за результатами медичного огляду ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що лабораторне тестування біологічного середовища було здійснено за допомогою експрес-тестів імунохроматографічним методом, які не можуть бути остаточними і повинні бути підтверджені іншими альтернативними методами. Об`єктивність результатів лабораторного дослідження біологічного середовища    ОСОБА_2 , на противагу доводам апеляційної скарги, сумнівів не викликають. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про звернення ОСОБА_2 на предмет повторного дослідження вмісту біологічного середовища відповідно до п. 10, 11 Інструкції.
 
Що стосується посилання апелянта на те, що у дуже короткі проміжки часу був зупинений ОСОБА_2 , доставлений до медичного закладу, оглянутий лікарем-наркологом та у ОСОБА_2 відібрані біологічні зразки, що, на його переконання, ставить під сумнів достовірність результатів дослідження, довідки та акту, і тягне за собою нікчемність протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, тощо, спростовуються поясненнями інспектора поліції ОСОБА_1 та поясненнями лікаря КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_4 , які, як кожний окремо, так і в сукупності, відтворили покроково досліджувані події, а саме: з часу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, доставлення до медичного закладу, огляду водія лікарем-наркологом, відібрання біологічних зразків, складення акту огляду тощо. Деякі розбіжності у часі обумовлені тим, що працівник поліції, за поясненнями останньої, не одразу подивилась на годинник і  зазначила у протоколі приблизний час, що ніяким чином не вказує на порушення нею Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року   № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Отже, незначна розбіжність в зазначені часу у певних документах, наявних в матеріалах справи, не спростовує факт керування ОСОБА_2 1 грудня 2022 року о 10.00 год. по                вул. Малишка, 19, у місті Києві автомобілем «Chevrolet Lacetti» н/з НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння.
 
      Відсутність у провадженні доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не є безумовною підставою для скасування постанови і закриття провадження в справі, адже зазначена обставина не вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується дій поліцейських, які, як стверджує апелянт, не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу та дозволили продовжувати керувати цим автомобілем, то ці твердження є безпідставними, оскільки інспектор поліції Бондар М.А. пояснила, що неодноразово ОСОБА_2 наголошувалось, що він відсторонений від керування транспортного засобу з моменту виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджується і відеозаписом подій. Крім того, ОСОБА_2 не був доставлений назад до місця зупинки автомобіля (по вул. Малишка в м. Києві), оскільки за ним приїхав вітчим, який зобов`язався не допускати ОСОБА_2 до курування транспортним засобом і повідомив, що відвезе останнього додому. Не вірити таким зобов`язанням у працівників поліції не було підстав, як і не входить в їх обов`язки слідкувати протягом доби за особою, яка відсторонена від керування автомобілем. 
Окрім цього, посилання  на порушення працівниками поліції положень ст. 265-2 КУпАП на увагу не заслуговують, оскільки стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей, за порушення яких працівник уповноваженого підрозділу тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.
 
Доводи захисника в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 не було вручена копія направлення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі наркотичного, сп`яніння складається не для вручення водію, як помилково вважає сторона захисту, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП. 
 
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, висновки судді місцевого суду у постанові від 8 лютого 2022 року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1     ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні  ст. 251 КУпАП доказах, а тому судове рішення, яке постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим відсутні передбачені законом підстави для його скасування і закриття провадження в справі щодо ОСОБА_2 , як про це він просить  в апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарги не підлягає до задоволення. 
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2    залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 8 лютого 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік   - залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                                 М.А.Васильєва