ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

06 червня 2023 року 	м.Суми	

Справа №588/692/22 
Номер провадження 22-ц/816/706/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
сторони: 
позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пирогової Оксани Трохимівни на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2023 року, ухвалене в складі судді Щербаченко М.В. у м. Тростянець, повний текст судового рішення складено 06 березня 2023 року, 

встановив:
У серпні 2022 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ ФК«ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Свої вимоги мотивувало тим, що між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3059912074/345472 від 06.12.2020 року, який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. За умовами кредитного договору кредит у сумі 10 000 грн надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, указаної клієнтом у пункті 7 кредитного договору. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правили є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування.
30.09.2021 року між позивачем та ТОВ «Гоуфінгоу» був укладений договір факторингу №30092021, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 40 000 грн, з яких 10 000 грн основна сума боргу, 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками.
15.01.2021 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір №08558-01/2021 з ТОВ «ФК «Інвеструм», який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 7 кредитного договору. Також за умовами пункту 1.6 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства.
29.10.2021 року між позивачем та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу № 29102021, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 000 грн, з яких 5500 грн боргу за кредитом, 16 500 грн боргу за відсотками.
Вказувала, що позивачем не нараховувались штрафні санкції з моменту набуття права грошової вимоги за указаними кредитними договорами. Незважаючи на повідомлення про передачу права вимоги за кредитним договором, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання, не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами №3059912074/345472 від 06.12.2020 року та №08558-01/2021 15.01.2021 року у загальній сумі 62 000 грн та понесені судові витрати.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2023 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість на загальну суму 42950 грн 00 коп., яка складається із заборгованості:
- за договором про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472 від 06 грудня 2020 року в розмірі 32500 грн 00 коп., з яких 10000 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 22500 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками;
- за договором про надання фінансового кредиту № 0855/-01/2021 від 15 січня 2021 року в розмірі 10450 грн 00 коп., з яких 5500 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 4950 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками.
Позов в іншій частині - залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 1718 грн 59 коп. судового збору за подання позовної заяви.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 , уклавши кредитні договори із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», отримані кредитні кошти та відсотки за користування грошима не повернув, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 42950 грн 00 коп.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Пирогова О.Т. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що після спливу визначеного договором строку договору кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. У кредитних договорах чітко встановлено строк дії договору 30 днів, то позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Вказує, що у п.4.3 кредитних договорів щодо стягнення відсотків за несплату кредитних коштів в місячний строк, приховано саме стягнення пені, яка у такому випадку не має стягуватись.
Зазначає, що позивачем не доведено факт укладення кредитних договорів саме за таким змістом та за вказаних умов, без застосування пільг до сплати, акційної пропозиції, (промокоди), а судом першої інстанції вказані обставини не спростовані.
Доводить, що судом першої інстанції, як доказ підтвердження суми заборгованості за кредитним договором, взято розрахунки, які не відповідають вимогам законодавства, ні умовам договорів. Крім того зауважує, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який, відповідно, повністю залежить від волевиявлення однієї сторони (банку, кредитної установи).
Також вказує, що позивачем не надано належних доказів правомірності нарахування заборгованості, а судом, у свою чергу в порушення процесуальних норм, самостійно проведено арифметичних розрахунок.
Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають обставинам справи, в межах задоволених позовних вимог, що під час ухвалення судом рішення, не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції,06.12.2020 року між ОСОБА_1 з ТОВ «Гоуфінгоу» укладено договір про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472, за умовами якого товариство надало клієнту фінансований кредит в розмірі 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 вказаного договору, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 04.01.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована.
Згідно з п.2.3 договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Пунктом 4.3 передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
Пунктом 6.1 договору визначено, що договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

У розділі 7 вказаного договору, у рядку «Клієнт» наведено ідентифікаційний код, дані паспорту громадянина України, місце проживання, телефон відповідача ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 , а також дані про електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора - R43835 (а.с.5-7).
15.01.2021 рокуміж ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір про надання фінансового кредиту № 29102021, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
За змістом пункту 1.2 вказаного договору, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 13.02.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,0% на добу (п.1.3).
Пунктом 4.3 передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
Відповідно до пункту 6.1 договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
У розділі 7 вказаного договору, у рядку «Клієнт» наведено ідентифікаційний код, дані паспорту громадянина України, місце проживання, телефон відповідача ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 , а також дані про електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора - W76302.(а.с.17-27).
Відповідно до договору факторингу № 30092021 від 30.09.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ`та ТОВ «Гоуфінгоу», акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30092021 від 30.09.2021 року, витягу з реєстру боржників від 30.09.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472 від 06.12.2020 в розмірі 40 000 грн, з яких 10 000 грн основна сума боргу, 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.8-11).
Відповідно до договору факторингу №29102021 від 29.10.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Інвеструм», реєстру боржників до договору факторингу №291020211 від 29.10.2021 року та акту прийому-передачі реєстрів боржників від 29.10.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 08558-01/2021 від 15.01.2021 року в сумі 22 000 грн, з яких 5500 грн боргу за кредитом, 16 500 грн боргу за відсотками (а.с.22-25).
ТОВ «ФК «ЄАПБ» були складені повідомлення для ОСОБА_1 від 07.10.2021 року № 005162674-1 та від 05.11.2021 року №005254984-1 про набуття прав грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472 від 06.12.2020 року та № 08558-01/2021 від 15.01.2021 року, які як указано у позовній заяві були надіслані на адресу відповідача простою кореспонденцією через відділення «Укрпошта» (а.с.12, 26).
Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 14.11.2022 року № 78/11 підтверджується, що на сайті торговця Gofingo.com.ua через платіжний сервіс Platon 06.12.2020 року о 20 год. 55 хв. (тобто після надсилання смс повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 ОСОБА_1 06.12.2020 року о 20 год. 52 хв. з ідентифікатором) відбулась транзакція № 30728-090500088 «Видача кредиту» на суму 10000 грн на номер карти № НОМЕР_1 , яка емітована АТ «Креді Агріколь Банк», код підтвердження 918598 (а.с.119).
Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 14.11.2022 року № 76/11 підтверджується, що на сайті торговця Zecredit.com.ua через платіжний сервіс Platon 15.01.2021 року о 14 год. 25 хв. (тобто після надсилання смс повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 ОСОБА_1 15.01.2021 року о 14 год. 19 хв. з ідентифікатором) відбулась транзакція № 31071-35385-31514 «Видача кредиту» на суму 5500 грн на номер карти № НОМЕР_3 , яка емітована АТ КБ «Приватбанк», код підтвердження 008806 (а.с.128).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472 від 06.12.2020 року вбачається, заборгованість за тілом кредиту складає 10 000грн, заборгованість за відсотками - 30 000 грн, які нараховані за період з 06.12.2020 року по 04.04.2021 року з розрахунку 250 грн. відсотків за добу або 2,5% за користування 10 000 грн (а.с.81-83).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №08558-01/2021 від 15.01.2021 року вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 5 500 грн, заборгованість за відсотками - 16500 грн, які нараховані за період 15.01.2021 року по 14.05.2021 року з розрахунку 137,50 грн відсотків за добу за користування 5500 грн (а.с.86-88).
Також судом встановлено, що ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Інвеструм» 06.12.2020 року о 20 год. 52 хв. та 15.01.2021 року о 14 год. 19 хв. надсилалися смс повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 з текстами «Вводячи код R43835 Ви підписуєте договір», «Вводячи код W76302 Ви підписуєте договір» (а.с.120, 127).
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані  в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в  електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається   в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У справі, яка переглядається, судом першої інстанції правильно встановлено, що кредитні договори укладені в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему, із застосуванням електронного підпису, оскільки до них позивачем додані фотокопії паспорту громадянина України на ім`я відповідача, його зображення з власним паспортом серія НОМЕР_4 від 26.11.1999 року. Також у договорах вказано персональні дані відповідача,номер його мобільного телефону НОМЕР_5 та номери карток належних йому і емітованих на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Креді Агріколь Банк».
Окрім того, без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайти товариств ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим.
Таким чином, договори про надання фінансового кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даних правочину. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Колегія суддів звертає увагу, що договір та його умови в судовому порядку не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності факту укладення ОСОБА_1 з ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Інвеструм» електронних правочинів та факт перерахування указаними кредиторами через платіжний сервіс Platon на належні йому карткові рахунки кредитних коштів в сумі 10000 грн та 5500 грн, що свідчить про виконання указаними Товариства своїх зобов`язань за договорами.
Відповідачем не надано доказів протилежного, зокрема того, що йому не належать картки № НОМЕР_1 , яка емітована АТ «Креді Агріколь Банк», № НОМЕР_3 , яка емітована АТ КБ «Приватбанк», або доказів того, що на вказані карткові рахунки не зараховувались 06.12.2020 року кредитні кошти в сумі 10000 грн та 15.01.2021 року кредитні кошти в сумі 5500 грн.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач, підписавши електронні договори від 06.12.2020 та від 15.01.2021, погодився з продовженням нарахування процентів за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договорів, у разі не повернення кредиту у строк, зазначений в п.1.2 цих договорів.
Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування - 30 днів, а також передбачили право кредитора протягом 90 днів від дати укладення договору нарахувати відсотки у розмірі, визначеному пунктом 1.3 договору, у разі неповернення відповідачем кредиту через 30 днів.
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 3059912074/345472 від 06 12.2020 року в розмірі 32500 грн 00 коп., з яких 10000 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 22500 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками та за договором про надання фінансового кредиту № 0855/-01/2021 від 15.01.2021 року в розмірі 10450 грн 00 коп., з яких 5500 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 4950 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками.
Доводи апеляційної скарги про те, що у кредитних договорах чітко встановлено строк дії договору 30 днів, тому відсутні підстави для стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору не заслуговують на увагу колегії суддів та спростовується матеріалами справи, оскільки у кредитних договорах сторонами погоджено нарахування процентів за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договорів.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги  про те, що у п.4.3 кредитних договорів щодо стягнення відсотків за несплату кредитних коштів в місячний строк, приховано саме стягнення пені, оскільки проценти не є відповідальністю, а є платою за весь час користування грошовими коштами, які своєчасно не сплатив боржник , а тому відсутні правові підстави вважати їх прихованою пенею.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пирогової Оксани Трохимівни залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законною силу з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	С. С. Ткачук	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко