Справа № 127/16963/22
Провадження № 22-з/801/86/23
Категорія: 69
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року	Справа № 127/16963/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про винесення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року залишено без змін.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3969,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката і 268,40 грн. витрат по сплаті судового збору.
15 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Піпко А. М. подав до суду заяву про винесення додаткової постанови, в якій просив ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5368,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. 
У заяві вказує, що ОСОБА_1  поніс додаткові судові витрати по підготовці касаційної скарги, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2  подала безпідставну заяву про надання строку на примирення, що змусило  ОСОБА_1  звертатися до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка була детально мотивована, складається з 8 сторінок та зрештою була задоволена Верховним Судом. На підтвердження розміру витрат на надання правової допомоги (юридичних послуг) були подані: акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 10 травня 2023 року; розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) вих. № 10/05/23/ІР; рахунок № 10/05/23/1 від 10 травня 2023 року; квитанція № 9305-6430-0095-6261 від 15 травня 2023 року про сплату ОСОБА_1 5368,00 грн. 
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мишковська Т. М. клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому просила відмовити у задоволенні поданої заяви про винесення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5368,00 грн. або зменшити розмір відшкодування до 500,00 грн., зважаючи на необґрунтованість та не співмірність цих витрат зі складністю справи. 
Перевіривши доводи заяви і клопотання, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання, оскільки не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання.
Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).
Частинами першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи представник позивача адвокат Піпко А. М. на протязі п`яти днів після ухвалення судового рішення надав наступні докази на підтвердження понесених  ОСОБА_1  витрат на професійну правничу допомогу у справі, а саме: копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02 грудня 2022 року, укладеного між адвокатським бюро «Піпко і партнери» в особі керуючого адвоката Піпко А. М. та ОСОБА_1 (а. с. 77-79), акт № 2 приймання-передачі наданих послуг на суму 5368,00 грн. (а. с. 175), розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) вих. №10/05/23/ІР, згідно якого: «Під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (згідно справи): касаційна скарга від 02 січня 2023 року - 5 год. 00 хв. Разом 3 год. 00 хв.», гонорар за надання правової (правничої) допомоги на підставі пункту 3.1 договору за період з 14 грудня 2022 року по 10 травня 2023 року обраховано на суму 5368,00 грн. (5 х 2684 х 0,4)(а. с. 176), рахунок № 10/05/23/1 від 10 травня 2023 року на суму 5368,00 грн. (а. с. 177) та копію квитанції № 9305-6430-0095-6261 від 15 травня 2023 року на суму 5368,00 грн. (а. с. 178).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року; від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18; від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Апеляційним судом враховано, що матеріали справи містять клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу із проханням про відмову в задоволенні поданої заяви або про зменшення витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).
Поза увагою суду не може залишитись і той факт, що на користь позивача ОСОБА_1 постановою Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2023 року уже було стягнуто 3969,60 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які той збирався понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, при цьому у судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Піпко А. М. питання про відшкодування витрат на правничу допомогу пов`язану у суді касаційної інстанції не порушував. 
При цьому апеляційний суд враховує, що у касаційному порядку оскаржувалась ухвала Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2022 року в частині зупинення провадження у справі, тобто з процесуального питання, пов`язаного з розглядом клопотання відповідача ОСОБА_2 , яке не стосувалося та жодним чином не вливало на результат розгляду справи по суті. Подана касаційна скарга викладена на п`яти аркушах, що з урахуванням предмета спору, незначної складності справи в цілому та адвокатського досвіду представника ніяк не потребувало зазначених у заяві п`яти, чи вказаних у розрахунку часу трьох годин для її написання.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити частково заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка А. М. про компенсацію судових витрат та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення.
На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд 
Постановив:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про винесення додаткової постанови задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 500,00 грн. (п`ятсот грн.) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з поданням касаційної скарги.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	В. В. Сопрун