ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року	                        Львів	Справа № 380/8130/22 пров. № А/857/17582/22 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів –Обрізка І.М., Шинкар Т. І.,
за участю секретаря судового засідання – Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року,  ухвалене головуючим суддею Чаплик І.Д. у м. Львові, у справі №380/8130/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Анві-Захід” до Львівської митниці    про визнання протиправними і скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Анві-Захід” звернулось в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700168/2 від 23.11.2021; №UA209000/2021/700212/2 від 06.12.2021; №UA209000/2021/700248/2 від 24.12.2021; №UA209000/2022/700023/2 від 19.01.2022; №UA209000/2021/700167/2 від 23.11.2021; №UA209000/2021/700211/2 від 06.12.2021; №UA209000/2021/700247/2 від 24.12.2021; №UA209000/2022/700022/2 від 19.01.2022; №UA209000/2022/700031/2 від 28.01.2022; №UA209000/2021/700233/2 від 15.12.2021; №UA209000/2021/700232/2 від 15.12.2021.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
12.04.2023 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду  апеляційну скаргу Львівської митниці залишено без задоволення , а рішення суду першої інстанції – без змін.
Питання про судові витрати постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду  не вирішувалось.
В судовому засіданні представник апелянта зазначив, що судом першої інстанції безпідставно, у зв`язку з неправильним обрахунком ціни позову, стягнуто з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 27291 грн., хоча розмір судового збору повинен був становити 2481 грн.
Представник позивача заперечив такі доводи, вказавши, що судовий збір при поданні позову сплачений відповідно до Закону України «Про судовий збір» з врахуванням ціни позову, яка включає  суму судового збору за 11 позовних вимог майнового характеру.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат з огляду на наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Анві-Захід” при поданні позову до Львівської митниці сплатило 27  291 грн. судового збору, який рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці в користь ТзОВ “Анві-Захід”.
Львівською митницею при поданні 07.12.22 апеляційної скарги сплачено 2977,20 грн. судового збору з врахуванням ціни позову – 101934,09 грн. та із застосуванням коефіцієнта 0,8 у зв`язку з поданням апеляційної скарги в електронній формі.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської митниці.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.23 апеляційну скаргу Львівської митниці залишено без задоволення , а рішення суду першої інстанції – без змін.
Питання про судові витрати постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду  не вирішувалось.
Відповідно до частини першої  статті 252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1  ст. 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання розподілу судових витрат регламентоване  статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративну справу на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, відповідно змінює розподіл судових витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п.1, п.2 ч.9  ст.139 КАС України).
Відповідно до  ст.322 КАС України  в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв"язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв"язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В розумінні ч. 1    ст.132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені  Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI  (далі - Закон №3674-VI) відповідно до положень ч.1 ст.3 якого об`єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява, апеляційна скарга.
Відповідно до ст.4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Частиною 2  статті 4 Закону N 3674-VI  визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( редакція Закону N 3674-VI  станом на день подання ТзОВ «Анві-Захід» позову – 03.06.22 ).
З 01.01.2022 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 року, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2022 року в сумі 2481 грн. 
Отже, мінімальна ставка судового збору для позивача за подання позову майнового характеру у 2022 році становила 2481 грн.
Як встановлено, позивач в позовній заяві просив визнати протиправними та скасувати 11 рішень Львівської митниці про корегування митної вартості товару.
З врахуванням мінімальної ставки судового збору, правового висновку Судової палати щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 16.03.20 у справі №1.380.2019.001962, де зазначено, що ціною позову при оскарженні рішення про корегування митної вартості товарів є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом, а також з врахуванням того, що оскаржується 11 рішень Львівської митниці про корегування митної вартості і ціна позову визначається сукупністю всіх позовних вимог, то ставка судового збору, що підлягала сплаті  ТзОВ «Анві-Захід» при поданні позову становила 27291 грн. ( 2481 грн.х 11 ).
Колегія суддів зазначає, що ставка судового збору визначена позивачем правильно і саме в такому розмірі позовна заява оплачена судовим збором.
Натомість, апеляційний суд при ухваленні постанови встановив, що при поданні апеляційної скарги Львівською митницею сплачено судовий збір у розмірі, який є меншим від визначеного Законом України «Про судовий збір».
Частиною 2  ст.4 Закону №3674-VI  встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви ( редакція станом на 07.12.22 – день формування апеляційної скарги ).
Тобто, ставка судового збору за подання Львівською митницею цієї апеляційної скарги мала становити 40936,50 грн. ( 27291х150% ).
Слід зазначити, що апеляційна скарга Львівської митниці сформована в системі "Електронний суд" та подана в електронній формі, а відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Тобто, ставка судового збору за подання Львівською митницею апеляційної скарги становить 32749,20 грн. ( 40936,50 х 0,8 ).
Разом з тим,  як вбачається з платіжного доручення про оплату судового збору за подання апеляційної скарги №294 від 29.11.22 ( а.с. 234, том 3 ) Львівською митницею сплачено 2977,20 грн. 
Таким чином, Львівською митницею недоплачено при поданні апеляційної скарги судовий збір в розмірі 29772 грн.
          З врахуванням вимог статті 139 КАС України суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судові витрати підлягають розподілу шляхом стягнення з Львівської митниці на користь держави 29772 грн. недоплаченого при поданні апеляційної скарги судового збору.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 252, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т.,1, код ЄДРПОУ43971343 ) на користь Держави до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106)  29 772 (двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривні 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.            
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар  	

Повне судове рішення складено 19 квітня 2023 року