СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року                                 м. Харків                        Справа № 905/397/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя  Шевель О.В.,
за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" (вх. №51Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 (рішення ухвалено суддею Боковою Ю.В. в приміщенні Господарського суду Донецької області 29.11.2022, повний текст складено 29.11.2022) у справі №905/397/22
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" (49107, місто Дніпро, Запорізьке шосе, 22; код ЄДРПОУ: 00131268)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" (04119, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 38-А; код ЄДРПОУ: 43117868)
про стягнення 212960,44 грн., з яких штраф в розмірі 52490,40 грн., пеня в розмірі 160470,04 грн.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" про стягнення 212960,44 грн., з яких штраф в розмірі 52490,40 грн., пеня в розмірі 160470,04 грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" пеню в сумі 138724,64 грн., штраф у розмірі 52490,40 грн., судовий збір в сумі 2868,23 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ТОВ "Монтаженерго Україна" з вказаним рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" до ТОВ "Монтаженерго Україна" про стягнення коштів відмовити в повному обсязі; у разі часткового задоволення позову, згідно вимог ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України зменшити розмір штрафних санкцій ТОВ "Монтаженерго Україна" за договором підряду №6141-ДОЭ від 10.02.2021 на 99%; вирішити питання про стягнення з АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" на користь ТОВ "Монтаженерго Україна" документально підтвердженого розміру судових витрат. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає таке:
- судом не надано належної оцінки факту погодженого зміщення строку виконання робіт з 30.04.2021 на 31.10.2021 відповідно до листа позивача від 19.10.2021;
- відповідач неодноразово в усній формі звертався до позивача з проханням провести інструктаж та надати співробітникам допуски для виконання робіт на об`єкті. 16.03.2021 відповідач звернувся до позивача з відповідним листом. З листа позивача від 26.03.2021 вбачається, що інструктаж був призначений на 21.03.2021, однак замовник не повідомив підрядника про заплановані заходи; 
- питання щодо сплати штрафу та пені було врегульовано між сторонами шляхом взаємозаліку. Відповідач здійснив оплату суми штрафу у розмірі 52490,40 грн. та пені у розмірі 26245,10 грн., що зазначені у претензії №127-ПИР від 02.06.2021, ще в момент здійснення оплати 22.12.2021 на виконання умов додаткової угоди №6141-ДОЭ від 07.12.2021;
- судом безпідставно не зменшено розмір штрафних санкцій. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.) поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22; призначено розгляд справи на 28.02.2023; зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.
Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 оголошено у судовому засіданні перерву до 14.03.2023.
13.03.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 оголошено у судовому засіданні перерву до 25.04.2023 р. о 14:00 год.
10.04.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він, зокрема, просить долучити до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 15.12.2021 за договором №1641-ДОЭ від 10.02.2021. 
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував. 
Розглянувши клопотання позивача про прийняття до розгляду нових доказів, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте, наданий позивачем у суді апеляційної інстанції акт звірки взаємних розрахунків не був предметом дослідження в місцевому господарському суді, при цьому позивач не надав докази неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим у апеляційного господарського суду відсутні підстави приймати такий доказ до розгляду.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке. 
10.02.2021 між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (далі – замовник) та ТОВ "Монтаженерго Україна" (далі – підрядник) укладено договір підряду № 6141-ДОЭ (далі – договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до умов договору, виконати роботи (надалі іменовані “роботи”) (код робіт згідно державного класифікатора продукції та послуг:43.21.10) за проектом: “Заміна ТП-91 на КТП м. Костянтинівка, вул. Європейська (обладнання інв. №010000071959/0000 (КРС-10400221001/000)). Костянтинівський РЕМ” (надалі іменований “об`єкт”), а замовник приймає та оплачує належним чином виконані роботи (п. 1.1 договору).
Місцезнаходження об`єкта: Україна, Донецька область, м. Костянтинівка (п. 1.5 договору). 
Відповідно до п. 1.7 договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п. 53 Загальних умов. Склад та обсяги робіт також можуть бути переглянуті в інших випадках передбачених договором та загальними умовами.
Згідно п. 1.8 договору підрядник зобов`язується розпочинати виконання робіт тільки за умови отримання письмової заявки (підтвердження) від замовника про початок робіт на об`єкті.  
Договірна ціна робіт (додаток 1 до договору) визначається на основі кошторису (додаток 2 до договору), що є невід`ємною частиною договору, і становить 749862,90 грн., у тому числі ПДВ 124977,15 грн. (п. 2.1 договору).  
Договірна ціна за цим договором містить у собі вартість всіх необхідних для виконання робіт матеріальних ресурсів, що надаються підрядником, інших витрат підрядника, пов`язаних з виконанням робіт, та плату за виконану ним роботу. Підписанням цього договору підрядник підтверджує, що договірна ціна, зазначена в цьому пункті договору, включає в себе вартість всіх робіт, передбачених проектною, кошторисною документацією, а також вартість всіх матеріальних ресурсів, забезпечення якими згідно умовам цього договору здійснює підрядник (п. 2.1.2 договору).
Згідно п. 2.2 договору розрахунки за цим договором будуть здійснюватися шляхом авансового платежу, проміжних платежів та остаточного розрахунку. 
Замовник здійснює аванс в розмірі 224958,87 грн, у тому числі ПДВ 37493,15 грн., що становить 30% від договірної ціни, для придбання підрядником необхідних матеріалів та обладнання згідно з додатком 4 (п. 2.2.1 договору). 
Відповідно до п. 2.2.2 договору аванс перераховується замовником на підставі наступних документів, наданих підрядником: листів-розрахунків (за формою, передбаченою додатком 5), до якого повинно бути надано обґрунтування сум авансу з зазначенням переліку та кількості матеріалів/обладнання, запланованого до придбання, а також найменування постачальників матеріалів/обладнання. Такі листи-розрахунки разом з додатками будуть невід`ємними частинами цього договору; оформленого підрядником рахунку на отримання авансу. 
Згідно п. 2.2.4 договору платежі за виконані роботи здійснюються замовником виключно на підставі отриманого наступного пакету документів, поданого підрядником: акту приймання виконаних будівельних робіт, оформленого за формою №КБ-2в; довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/, оформленої за формою №КБ-3; актів на закриття прихованих робіт (для бетонних робіт, або якщо такі акти передбачені характером виконуваних робіт); результатів лабораторних випробувань/досліджень (для бетонних робіт, або для робіт для яких такі випробування/дослідження вимагаються); сертифікатів якості, відповідності на матеріали/обладнання, які були придбані за відповідний період; технічної документації/паспортів на обладнання (якщо обладнання було придбане підрядником); документів, що підтверджують здійснені витрати на відрядження згідно бухгалтерських даних,  а саме: наказ про відрядження; виписка з табеля обліку робочого часу; бухгалтерська довідка на компенсацію добових, проживання та вартості проїзду з наданням завірених належним чином копій документів, що підтверджують вартість проживання і проїзду; оформленого підрядником рахунку на отримання платежу.
Згідно п. 2.2.5 договору замовник здійснює проміжні платежі протягом 30 календарних днів з дати прийняття на умовах даного договору виконаних робіт.
Остаточний розрахунок за виконані за цим договором роботи, замовник здійснить протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами актів виконаних робіт та довідок вартості виконаних робіт (п. 2.2.9 договору). 
Відповідно до п. 3.1. договору підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 5 робочих днів з моменту надання йому будівельного майданчика (фронту робіт), передачі необхідної проектної документації за актами приймання-передачі, передачі необхідних допусків, отримання авансового платежу відповідно до п. 2.2.1 договору, а також отримання письмової заявки (підтвердження) замовником про початок робіт на об`єкті.
Згідно п. 3.2 договору строки виконання робіт, початок, етапи та закінчення робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (додаток 3 до договору). 
Календарним графіком виконання робіт, який є додатком №3 до договору, передбачено виконання підрядних робіт з 3 декади лютого 2021 по 3 декаду квітня 2021.
Відповідно до п. 3.5 договору строки виконання робіт можуть змінюватися за згодою сторін із внесенням відповідних змін у календарний графік виконання робіт у разі, зокрема: прострочення замовником термінів передачі будівельних майданчиків (фронту робіт), проектної документації більш ніж на 10 календарних днів; прострочення замовником строків перерахування проміжних платежів, більш ніж на 30 календарних днів; внесення змін до проектної документації, якщо це безпосередньо тягне за собою збільшення строків виконання робіт; призупинення робіт за офіційним повідомленням замовника; надання замовником письмової заявки (підтвердження) про початок робіт на об`єкті за межами строків виконання робіт, визначених календарним графіком виконання робіт; в інших випадках, що безпосередньо впливають на строки виконання робіт (за винятком випадків, коли це зумовлено порушенням або неналежним виконанням підрядником умов цього договору). У таких випадках питання щодо зміни строків виконання робіт, викликані дією вищевказаних обставин та їх наслідків погоджуються замовником та підрядником, та оформляється відповідними змінами в календарному графіку виконання робіт (додаток 3 до договору) з укладанням додаткової угоди до договору. 
У разі необхідності замовник за погодженням з підрядником може прийняти рішення про уповільнення, призупинення або прискорення виконання робіт із внесенням у встановленому порядку змін до договору, у тому числі до календарного графіку виконання робіт, до договірної ціни (за необхідності) в порядку, передбаченому цим договором та чинним в Україні законодавством (п. 3.6 договору).
Відповідно до п. 3.7 договору підрядник зобов`язується негайно повідомити замовника про неможливість закінчення робіт у строки, зазначені в цьому договорі, а також про наявність будь-яких затримок в забезпеченні об`єкту матеріальними ресурсами, які необхідні для виконання робіт, вантажопідйомними або транспортними засобами, або про наявність інших обставин, що можуть призвести до порушення зазначених в календарному графіку виконання робіт термінів та/або строків виконання робіт.
Згідно п. 8.1 договору заявник за актом приймання – передачі передає підряднику будівельний майданчик (фронт робіт).
Відповідно до п. 8.10 договору підрядник зобов`язаний проводити зі своїми працівниками та працівниками субпідрядників вступний, первинний, повторний інструктаж, а з працівниками субпідрядників – вступний інструктаж на робочих місцях з техніки безпеки, пожарної безпеки, виробничої санітарії. 
Замовник зобов`язаний, зокрема, забезпечити проведення вступних інструктажів персоналу підрядника у разі виконання робіт на об`єкті замовника (8.14.1. договору).
Згідно п. 11.1.2 договору підрядник готує акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ (форма “КБ-3) та опис фактично виконаних робіт та до 20-го числа звітного місяця разом з документами, зазначеними в п. 2.2.4 цього договору, подає їх на паперових носіях у 3 примірниках на розгляд замовника. Підрядник зобов`язаний надавати акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) на паперовому носії та в електронному вигляді на електронному носії інформації у форматі інформаційного блоку даних (переважно у форматі програмного комплексу “Будівельні технології – кошторис”, розширення *.Cmq). Підрядник має право представити електронні розрахунки КБ-2в у форматі еквівалентного програмного забезпечення, гарантуючи при цьому можливість повноцінної інтеграції файлів (без втрати даних) в існуюче обчислювальне програмне забезпечення замовника, і що така інтеграція не приведе до додаткових витрат. З технічної точки зору такі електронні розрахунки КБ-2в розглядаються замовником як рівнозначні.  
Відповідно до п. 11.2.3 договору замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання, зобов`язаний розглянути надані документи, та у разі відсутності зауважень до виконаних робіт та/або до оформлення поданих документів, прийняти виконані належним чином роботи, підписати акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ (форма №КБ-3) і повернути підряднику 1 примірник підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати (форма “КБ-3).
Зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткової угоди. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п. 15.1 договору).
Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, надіславши повідомлення підряднику, у разі: прийняття рішення про припинення робіт, в тому числі шляхом консервації або ліквідації незавершеного будівництва; прийняття рішення про припинення підрядника як суб`єкта підприємницької діяльності; прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом; якщо підрядник за своєї вини не розпочав виконання робіт протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня, коли він повинен згідно з договором розпочати їх виконання; допустив відставання темпів виконання робіт від передбачених календарним графіком виконання робіт на 30 (тридцять) календарних днів; виконав роботи з недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений замовником строк; допустив недоліки (дефекти), які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником (п. 15.2 договору).
Згідно п. 15.4 договору у разі розірвання договору у зв`язку з припиненням будівництва замовник оплатить підряднику роботи, виконані до дня розірвання договору, та відшкодує йому інші витрати, зумовлені таким рішенням (п. 15.4 договору).  
Відповідно до п. 15.5 договору у разі розірвання договору у зв`язку з обставинами визначеними в п. 15.2 договору, підрядник протягом 15 календарних днів після прийняття відповідного рішення за актом приймання – передачі передасть замовнику будівельний майданчик (фронт робіт), виконані роботи, належні замовнику матеріали, устаткування, а також належні підряднику та необхідні для подальшого виконання робіт матеріали, устаткування, тимчасові споруди та приміщення, опалубку, будівельні машини та механізми тощо).
Цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині виконання зобов`язань – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору. Дострокове розірвання договору допускається тільки на підставах, передбачених цим договором, законом або за згодою обох сторін (п. 17.1 договору). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 17.2 договору).
Зазначений договір підписано та скріплено печатками сторін. 
07.12.2021 між ТОВ "Монтаженерго Україна" та АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" було укладено додаткову угоду до договору підряду № 6141-ДОЭ від 10.02.2021, згідно п.1 якої відповідно до ст. 651, 653, 654 ЦК України, сторони за договором прийшли до взаємної згоди розірвати договір з 30.11.2021. Сторони визначили, що відповідно до п.13.1.5 договору підрядник зобов`язується повернути на поточний рахунок замовника перерахований йому авансовий платіж згідно п. 2.2.1 договору в сумі 192873,89 грн. з ПДВ в строк до 23.11.2021. При цьому, 30.11.2021 року вважається останнім днем дії договору. Розірвання договору не звільняє сторін від відповідальності за не виконання/неналежне виконання зобов`язань, які виникли до дати розірвання договору (п. 2 додаткової угоди ).  
У лютому 2022 АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Монтаженерго Україна" про стягнення 292446,53 грн., з яких: штраф в розмірі 52490,40 грн., пеня в розмірі 239956,13 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №6141-ДОЭ від 10.02.2021, що стало підставою для нарахування позивачем штрафу в розмірі 52490,40 грн. та пені в розмірі 239956,13 грн.
В свою чергу, відповідач заперечує проти позову та зазначає, що позивач ухилявся від проведення інструктажу та надання співробітникам підрядника необхідних допусків для виконання робіт на об`єкті. Так, відповідно до листа замовника від 26.03.2021 інструктаж персоналу підрядника був призначений на 21.03.2021, проте замовник не повідомив ТОВ "Монтаженерго Україна" про заплановані заходи з інструктажу, що об`єктивно унеможливило проведення навчання та отримання допусків. У зв`язку з викладеним, на думку відповідача, прострочення початку виконання робіт потенційно могло мати місце з 27.03.2021, а не з 01.03.2021. Крім того, 07.12.2021 між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода №6141-ДОЭ/2 до договору відповідно до умов якої сторони дійшли взаємної згоди розірвати договір з 30.11.2021. Відтак, безпідставним є нарахування суми прострочення до 14.02.2022.
Також, разом із відзивом на позовну заяву було подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 99 % у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог. 
08.11.2022 позивач звернувся з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначав, що основні роботи повинні були бути виконані протягом квітня 2021 та закінчені у 3 декаді квітня, тобто до 30.04.2021. Оскільки частина робіт відповідачем виконана, то пеню необхідно нараховувати з 01.05.2021. А враховуючи, що додатковою угодою від 07.12.2021 сторони визначили, що останнім днем дії договору є 30.11.2021, то періодом нарахування пені є з 01.05.2021 по 30.11.2021. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 212960,44 грн., з яких штраф в розмірі 52490,40 грн., пеня в розмірі 160470,04 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про доведеність позивачем обставин порушення відповідачем умов договору та прострочення календарного графіку робіт понад 30 днів, а також обґрунтованість нарахування штрафу в розмірі 52490,40 грн. 
Разом з цим, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд зазначив, що розрахунок є арифметично та методологічно невірним, оскільки період нарахування визначено без урахування встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку дня нарахування пені з дня, коли зобов`язання мало бути виконано та, здійснивши власний розрахунок пені дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 138724,64 грн. за період з 01.05.2021 по 01.11.2021.
Також, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафу та пені на 99% від суми позову.
Надаючи власну правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке. 
Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Згідно ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.
Відповідно до приписів статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. 
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2021 між сторонами підписано акт приймання-передачі проектної документації по об`єкту “Заміна ТП-91 на КТП м. Костянтинівка, вул. Європейська (обладнання ТП-91, інв. №010000071959/0000 (КРС-10400221001/000) та акт приймання – передачі будівельного майданчика, яким сторони засвідчили, що будівельний майданчик відповідає всім необхідним для виконання робіт вимогам і не має перешкод для виконання робіт, передбачених договором №6141- ДОЕ від 10.02.2021, та з моменту підписання даного акту підрядник приймає на себе повну відповідальність за зберігання, безпеку і подальшого використання будівельного майданчику до завершення комплексу робіт в терміни, що передбачені договором №6141-ДОЕ від 10.02.2021.  
Календарним графіком виконання робіт, що є додатком 3 до договору, передбачено етапи робіт, витрати та строк виконання кожного етапу робіт. 
Так, перший етап (придбання матеріалів для обладнання мав бути розпочатий у третій декаді лютого 2021 та закінчитися у другій декаді березня 2021; другий етап (демонтажні роботи) мав бути проведений у третій декаді березня 2021; третій етап (монтаж нового КТП) – перша декада квітня 2021; четвертий етап (реконструкція мереж ПЛІ 0,4 кВ) - третя декада квітня 2021; п`ятий етап (реконструкція мереж КЛ 6 кВ) – друга декада квітня 2021; шостий етап (пусконаладжувальні роботи) - - третя декада квітня 2021; сьомий етап (введення в експлуатацію) – третя декада квітня 2021. 
При цьому сторони погодили, що виконання окремих етапів робіт можуть змінюватись без зміни кінцевого терміну завершення робіт. 
Також, у календарному графіку зазначено, що виконання робіт за термінами починається з дати отримання авансу; у випадку отримання авансу з відхиленням від затвердженого графіку, цей графік підлягає актуалізації без змін терміну завершення роботи. 
Позивачем здійснено платіж у рахунок авансу в сумі 224958,87 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача від 18.02.2021.
Листом від 23.02.2021 позивач узгодив початок робіт на об`єкті з 01.03.2021. Отримання даного листа відповідач не заперечував.
Згідно календарного графіку роботи мали закінчитися у третій декаді квітня 2021, тобто 30.04.2021.
Листом від 16.03.2021 відповідач звернувся до позивача з вимогою провести інструктаж та допустити до виконання робіт персонал підприємства згідно переліку. 
Листом від 26.03.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати інформацію щодо дати поставки комплектної розподільчої підстанції КТП 250/6/0,4 і силового трансформатора ТСН-250/6/0,4 на об`єкт будівництва. Також, у листі зазначено, що згідно календарного графіку до договору ТОВ "Монтаженерго Україна" повинно було приступити до роботи з 21.03.2021; до теперішнього часу роботи на об`єкті не виконуються, а робітники на проходження інструктажу з охорони праці у Костянтинівському РЕМ не з`являються, що може призвести до зриву виконання робіт у визначений договором термін.
Листом від 22.04.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати обґрунтовані роз`яснення щодо причин невиконання робіт за договором, а також негайного виконання всього комплексу робіт у термін, передбачений затвердженим графіком робіт. Зокрема, у вказаному листі зазначено, що відповідно до календарного графіку до договору відповідач повинен був виконати роботи у термін з 21.03.2021 - 30.04.2021, проте роботи розпочаті підрядником із запізненням, а за цей час демонтовано будівлю ТП-91. Крім того, з 17.04.2021 роботи на об`єкті будівництва були зупинені. Терміни закінчення робіт, введення об`єкта до експлуатації зірвані. 
Отже, на початок третьої декади квітня 2021 відповідачем здійснено лише демонтажні роботи, які мали закінчитися у третій декаді березня 2021. 
При цьому матеріали справи не містять актів приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ (форма “КБ-3) та опис фактично виконаних робіт, які відповідно до п. 11.2 договору відповідач мав до 20-го числа звітного місяця разом з документами, зазначеними в п. 2.2.4 цього договору надати замовнику. 
07.06.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією від 02.06.2021, в якій з посиланням на п. 13.1.1 договору вимагав у останнього сплатити пеню у розмірі 26245,10 грн. за прострочення строків виконання робіт на 35 календарних днів та штраф у розмірі 52490,40 грн. 
Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.  
Листом від 19.10.2021 позивач повідомив відповідача, зокрема про те, що згідно календарного графіку до договору №6141-ДОЭ по об`єкту «Заміна ТП-91 на КТП м. Костянтинівка, вул. Європейська. Констянтинівський РЕМ» роботи повинні бути закінчені до 30.04.2021, проте на сьогодні виконані лише роботи з демонтажу існуючої будівлі ТП; роботи на об`єкті не виконуються; гарантій щодо закінчення робіт до 31.10.2021 не має. А також зазначив, що зважаючи на викладене до відповідача будуть застосовані штрафні санкції згідно договору. 
Колегія суддів звертає увагу, що у даному листі жодним чином не погоджено «зміщення» строку на 31.10.2021, про що зазначає заявник апеляційної скарги, а тому такі його доводи є безпідставними. 
У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 01.11.2021 звернув увагу позивача, що усі об`єкти (у тому числі за договором №6141- ДОЭ від 10.02.2021) є для відповідача збитковими і виконуються в умовах систематичного корегування договірних цін в бік зниження та постійного затягування строків підписання актів виконаних робіт співробітниками позивача. Відповідач зазначав, що по об`єкту №2 “Заміна ТП-91 на КТП м. Костянтинівка, вул. Європейська (обладнання інв. №010000071959/0000 (КРС-10400221001/000), який є предметом договору підряду № 6141-ДОЭ від 10.02.2021, сума договору складає 749862,90 грн., хоча ринкова вартість об`єкту складає на даний час 1799824,00 грн. У зв`язку з викладеним відповідач просив збільшити негайно договірну ціну по діючому договору, пришвидшити процедуру погодження кошторису та АВР, скоротити терміни оплати за виконані роботи та розглянути можливість надання допомоги технікою та робочим персоналом. Також, відповідач повідомляв, що при виконанні робіт на об`єктах інших замовників до ТОВ "Монтаженерго Україна" ставлення партнерське, а саме: договірна ціна залишається незмінною; надається допомога технікою, надається допомога персоналом; перевірка та затвердження актів виконаних робіт та додаткових угод відбувається без зволікань. 
Листом від 18.11.2021 позивач повідомив відповідача про розірвання договору підряду №6141-ДОЭ від 10.02.2021 на підставі п. 15.2.5 п. 15.2 договору, а також направив проект додаткової угоди про розірвання договору. 
Слід зазначити, що, позивач як на підставу своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач повинен був розпочати виконання робіт 01.03.2021 та закінчити їх відповідно до календарного графіку виконання робіт у строк до 30.04.2021. Між тим, роботи виконувались позивачем з порушенням графіку виконання робіт та на власний розсуд, у зв`язку з чим позивачем на підставі п. 13.1.1 договору заявлено до стягнення з відповідача 52490,40 грн. - штраф у сумі 7 % від договірної ціни, та 160470,04 грн. пені за період з 01.05.2021 по 30.11.2021.
Відповідач в апеляційній скарзі з посиланням на лист від 20.12.2021 зазначав, що питання щодо сплати штрафу та пені було врегульовано між сторонами шляхом взаємозаліку. 
Так, у листі від 20.12.2021 позивач доводив до відома відповідача про те, що між ними були укладені договори №6141-ДОЭ від 10.02.2021, №6068-ДОЄ від 28.01.2021, №6155 – ДОЄ від 22.02.2021, №6207- ДОЭ від 22.02.2021, №6388- ДОЄ від 14.04.2021. Та повідомляв, що згідно актів звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 15.12.2021 стан взаємних розрахунків по договору №6068-ДОЄ становить дебет АТ ДТЕК ДЄС 418315,41 грн.; по договору №6388- ДОЄ становить дебет АТ ДТЕК ДЄС 78648,09 грн; по договору №6141-ДОЭ становить дебет АТ ДТЕК ДЄС 192873,89 грн.; по договору №6207- ДОЄ становить кредит АТ ДТЕК ДЄС 370466,07 грн.; по договору №6155 – ДОЄ становить кредит АТ ДТЕК ДЄС 261593,58 грн., тобто заборгованість ТОВ "Монтаженерго Україна" склала 57777,74 грн. У зв`язку з чим, позивач вимагав від відповідача повернення коштів у розмірі 57777,74 грн. 
Платіжним дорученням від 22.12.2021 відповідачем перераховано кошти у розмірі 57777,74 грн. на вказаний позивачем рахунок. Призначення платежу «повернення зайво перерахованих коштів на виконання робіт по договору №6068-ДОЄ, зг-но листа від 20.12.2021р. №33/23870 у т.ч. ПДВ 20% - 9629,62 грн.».
На думку заявника апеляційної скарги, сума штрафу у розмірі 52490,40 грн. та пені у розмірі 26245,10 грн., що зазначені у претензії №127-ПИР від 02.06.2021, увійшли до загальної суми при здійсненні взаємних розрахунків, та сплачені в момент здійснення оплати 22.12.2021, а тому у нього відсутній обов`язок щодо сплати штрафних санкцій. 
Проте, колегія суддів зазначає, що обставини включення до взаємних розрахунків суми штрафу у розмірі 52490,40 грн. та пені у розмірі 26245,10 грн згідно претензії від 02.06.2021 не підтверджені матеріалами справи. Про обставини врегулювання заборгованості за спірним договором №6141-ДОЭ від 10.02.2021 шляхом взаємозаліку не вказано ні у листі від 20.12.2021, на який посилається відповідач, ні у додатковій угоді від 07.12.2021, а є лише припущенням відповідача.
Стосовно доводів відповідача щодо не проведення позивачем інструктажу зі співробітниками та не надання допусків для виконання робіт колегія суддів зазначає таке. 
Як на обставини необхідності надання допусків, відповідач посилався на положення п. 3.1 договору, відповідно до умов якого підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 5 робочих днів з моменту надання йому будівельного майданчика (фронту робіт), передачі необхідної проектної документації за актами приймання-передачі, передачі необхідних допусків, отримання авансового платежу відповідно до п. 2.2.1 договору, а також отримання письмової заявки (підтвердження) замовником про початок робіт на об`єкті.
Як вже зазначалось, 17.02.2021 між сторонами підписано акт приймання-передачі проектної документації по об`єкту “Заміна ТП-91 на КТП м. Костянтинівка, вул. Європейська (обладнання ТП-91, інв. №010000071959/0000 (КРС-10400221001/000) та акт приймання – передачі будівельного майданчика; 18.02.2021 позивачем здійснено платіж у рахунок авансу в сумі 224958,87 грн.; листом від 23.02.2021 позивач узгодив початок робіт на об`єкті з 01.03.2021.
Сторони одноманітно тлумачать положення п. 3.1 договору щодо передачі необхідних допусків, як такі, що стосуються виконання робіт підвищеної небезпеки. 
При цьому, позивач наголошує на тому, що роботи за даним договором не відносяться до робіт підвищеної небезпеки, тому не передбачають надання допусків/дозволів на їх виконання, а умови визначені у п. 3.1 договору щодо передачі необхідних допусків носять загальний характер щодо усіх договорів підряду.
Водночас, колегія суддів зазначає, що зі змісту договору прямо не вбачається, що його предметом є виконання робіт підвищеної небезпеки. 
В свою чергу, представник відповідача в судових засіданнях не зміг конкретизувати, які саме потрібні були допуски, на виконання яких саме робіт за договором, та яким органом вони мали бути видані.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими доводиться необхідність отримання допусків, а відповідач не зазначає, які саме роботи підпадали під категорію таких, що потребують надання допусків та не вказує, які саме допуски були необхідні йому для виконання робіт за договором, з огляду також на те, що він був допущений до майданчику та вчиняв дії з демонтажу обладнання, що ним не спростовано, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на прострочку виконання робіт у зв`язку з ненаданням позивачем допусків. 
Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на не проведення позивачем інструктажу, оскільки, згідно матеріалів справи другий етап згідно календарного графіку робіт, до якого входять демонтажні роботи мав розпочатися 21.03.2021 (третя декада березня 2021). Проте, згідно листа позивача від 26.03.2021 роботи на об`єкті не виконуються, а робітники на проходження інструктажу з охорони праці у Костянтинівському РЕМ не з`являються.
Також, листом від 22.04.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати роз`яснення щодо причин невиконання робіт за договором, оскільки роботи розпочаті підрядником із запізненням, та за цей час демонтовано будівлю ТП-91. Крім того, з 17.04.2021 роботи на об`єкті будівництва були зупинені. 
Колегія суддів враховує, що відповідачем не спростовано обставини початку робіт за договором (зокрема, з демонтажу обладнання), а тому є необґрунтованими його посилання на не проведення інструктажу. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем строків виконання підрядних робіт.
За порушення строків виконання робіт в цілому та кожного етапу окремо підрядник сплачує неустойку (пеню) в розмірі 0,1% від договірної ціни за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від договірної ціни (п. 13.1.1). 
За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно положень ст. 232 ГПК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 138724,64 грн. за період з 01.05.2021 по 01.11.2021 враховуючи договірну ціну 749862,90 грн. та встановлений законодавством шестимісячний строк дня нарахування пені.
Також позивачем на підставі п. 13.1.1. договору нараховано штраф у розмірі 7% від договірної ціни у сумі 52490,40 грн., яку за висновком колегії суддів, обґрунтовано було стягнуто судом першої інстанції. 
Стосовно заявленого клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу та пені на 99%, колегія суддів зазначає таке.
Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ЦК України).
Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України, ст. 233 ГК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад господарського судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За змістом наведених вище норм, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе зменшення пені та штрафу. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки над розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, тобто не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Колегія суддів враховує, що приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер. Слід також враховувати, що сторони укладаючи договір погодили усі його істотні умови, в тому числі ціну, порядок розрахунків, строки, відтак сторона, прийнявши на себе зобов`язання за спірним договором, погодилася із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.
Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.
За ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
В обґрунтування клопотання відповідач зазначає таке: позивачем штучно створено відповідачу умови, за яких належним чином виконати останньому свої зобов`язання із виконання робіт за договором в погоджені сторонами строки було не можливо; позивач не вказує про спричинені збитки гіпотетичним порушенням відповідачем строків виконання робіт, а також не надано доказів завданої позивачу шкоди діями відповідача; відповідач є національним підрядником із виконання робіт пов`язаних із будівництвом та реконструкцією ліній електропередачі, а задоволення позову призведе до неплатоспроможності відповідача перед своїми працівниками та перед бюджетом щодо сплати податків; має місце істотна різниця між майновим станом позивача і відповідача; загальна сума штрафних санкцій становить 39,00% від загальної вартості договору та фактично є способом отримання невиправданих додаткових прибутків для позивача за рахунок відповідача; запровадження Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 карантину на всій території України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, негативно вплинуло на можливість та ефективність здійснення підприємницької діяльності; Указом Президента України №64/2020 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Наразі виробничо-господарська діяльність відповідача документально призупинена, а фактично припинена у зв`язку з повною втратою майна та виробничих потужностей, що залишилися на території міста Северодонецьк Луганської області, де відповідач на момент початку війни закінчував виконання державного замовлення. 
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені даного клопотання виходив, зокрема, з того, що відповідач зареєстрований у м. Києві та має наразі можливість продовжувати здійснювати свою діяльність по всій території України. Натомість позивач - АТ “ДТЕК Донецькі електромережі”, як оператор системи розподілу працює на підставі виданої ліцензії. Його господарська діяльність територіальна обмежена територією здійснення ліцензованої діяльності – Донецькою областю, яка внаслідок військової агресії російської федерації була частково тимчасово окупована. 
Беручи до уваги те, що відповідач в умовах воєнного стану має можливість проводити підприємницьку діяльність, в той час як підприємство позивача зазнало значних невідворотних втрат та за власний рахунок щоденно здійснює ремонти та повертає світло до українських міст після ракетних обстрілів російською федерацією об`єктів інфраструктури, місцевий господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, вважав справедливою, доцільною, обґрунтованою та такою, що цілком відповідає принципу верховенства права, необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 138724,64 грн. та штрафу в розмірі 52490,40 грн., у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафу та пені на 99% від суми позову.
Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, що порушив зобов`язання.
При цьому апеляційним судом також не встановлено, що даний випадок є винятковим. Відповідачем не доведено ні обставин його важкого фінансового стану, ні значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, ні обставин створення позивачем умов, за яких належним чином виконати свої зобов`язання із виконання робіт за договором в погоджені сторонами строки відповідачу було не можливо.
Посилання відповідача на запровадження Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 карантину на всій території України, як на підставу для зменшення розміру штрафних санкцій також є безпідставним, оскільки договір підряду укладений 10.02.2021. Таким чином, на момент укладення сторонами договору обставини запровадження на всій території України карантину вже існували, у зв`язку з чим відповідач міг та повинен був передбачити негативні наслідки, які можуть виникнути у зв`язку із цим.
Указом Президента України №64/2020 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан.
Проте, колегією суддів враховується, що порушення відповідачем зобов`язань та період нарахованих санкцій мали місце до початку військової агресії російської федерації.
При цьому відповідачем не доведено, що виробничо-господарська діяльність відповідача документально призупинена, а фактично припинена у зв`язку з повною втратою майна та виробничих потужностей, що залишилися на території міста Северодонецьк Луганської області.
Отже, в даному випадку суд вважає, що штрафні санкції мають компенсаторний характер, а не виступають інструментом збагачення для позивача.
Окрім того, вимога відповідача про зменшення штрафних санкцій на 99% нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
А тому, апеляційний господарський суд, беручи до уваги баланс інтересів сторін та враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, не довів належними доказами виключних обставин для зменшення розміру штрафних санкцій, враховуючи, що нараховані позивачем санкції не є надмірно великим порівняно з ціною договору, підтримуючи позицію місцевого господарського суду, дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 02.05.2023.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель