ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 квітня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/622/22
Головуючий у першій інстанції – Роздайбіда О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/214/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.

сторони:
особа, яка звернулась з позовом: керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Роздайбіди О.В. від 05 жовтня 2022 року, місце ухвалення рішення м. Бахмач, дата складання повного тексту рішення - 10 жовтня 2022 року, у справі за позовом керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки,

                              В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради, звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки, в якому просив: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області; витребувати у ОСОБА_2 на користь громади в особі Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), розташовану на території Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (бувшої Біловежівської сільської   ради   Бахмацького   району   Чернігівської   області).   У   позові також  ставилось  питання  про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Чернігівської обласної прокуратури судового збору в сумі 4 962 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову зазначалось, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.01.2019 року №25-468/14-19-сг було надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. За результатами розгляду заяви, наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області; надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (на даний час Бахмацька міська рада Ніжинського району). На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. було зареєстровано 07.03.2019 року право власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу  Чернігівської  області  Реусом  Р.В.,  зазначену  земельну  ділянку ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 . У доводах даного позову зазначено, що відповідно до ч.1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. За таких обставин, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області має здійснюватися із дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад норми приватизації, встановлені Земельним кодексом України). Водночас, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 1820388300:04:000:0512) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (на даний час Бердичівський район) Житомирської області (право власності зареєстроване 11.04.2019 року). Зазначене, на думку прокурора, підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року № 25-1623/14-19-сг), використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг). 

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року позовні вимоги керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської    ради    до    ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 ,    Головного управління    Держгеокадастру    у   Чернігівській  області    про    визнання наказу    недійсним    та    витребування    земельної  ділянки  -  задоволено. Судом         визнано         недійсним        наказ        Головного      управління Держгеокадастру  у  Чернігівській  області  від  05.03.2019  року №25-1623/14-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Витребувано у ОСОБА_2 на користь громади в особі Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), розташовану на території Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (бувшої Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області). Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: прокуратура Чернігівської області UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк ДКСУ м. Київ ) судовий збір в сумі по 1 654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) грн. із кожного.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Чернігівської області просить скасувати рішення районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог заявленого позову відмовити. Доводи апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.10.2022 року не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, з підстав неправильного застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зазначають щодо помилковості висновку суду першої інстанції відносно того, що передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 7422038100:17:000:0504 відбулась із порушенням закону, оскільки ОСОБА_1 на підставі спірного наказу повторно скористався правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню. Доводи  апеляційної скарги стверджують, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512 у ОСОБА_1 виникло лише 11.04.2019 року. Таким чином, як вважає апелянт, станом на дату прийняття оскаржуваного наказу - 05.03.2019 року, ОСОБА_1 не мав у власності земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, набутих шляхом безоплатної приватизації, що відповідає ч.4 статті 116 Земельного кодексу України. Право власності на спірну земельну ділянку набуто ОСОБА_1 07.03.2019 року, тобто раніше, ніж на земельну ділянку з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512. За даних обставин, апелянт вважає, що відсутні підстави  для  визнання  незаконним  оскаржуваного  наказу  Головного управління    Держгеокадастру    у   Чернігівській   області   від   05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг, а отже, і для витребування у  ОСОБА_2 земельної ділянки  із кадастровим номером 7422038100:17:000:0504, на користь громади в особі Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області. 

У відзиві на апеляційну скаргу керівник Ніжинської окружної прокуратури просить апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року. 

У письмових поясненнях (а.с.171-173) відповідач ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.10.2022 року - підлягає скасуванню. 

У письмових поясненнях (а.с.191) відповідач ОСОБА_1 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.10.2022 року - підлягає скасуванню. 

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Князєв Д.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року - залишити без змін.
В судовому засіданні апеляційного суду представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - Бойко Т.М. підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги. 
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мажуга О.В. вважав апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 05.10.2022 року таким, що підлягає скасуванню. 
В судове засідання апеляційного суду представник Бахмацької міської ради, відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Від Бахмацької міської ради на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Бахмацької міської ради.     
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою від 22.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною  площею  2,0000 га, за рахунок земель запасу (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення), для ведення особистого селянського господарства на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.35).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.01.2019 року №25-468/14-19-сг було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.34).
25.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Біловежівської сільської ради (за межами населеного пункту) Бахмацького району Чернігівської області та передачі її йому у власність (а.с.38).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області; надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.37).
На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. було зареєстровано 07.03.2019 року право власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Реусом Р.В., зазначену земельну ділянку із кадастровим номером 7420381000:17:000:0504, ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 (а.с.61-62).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ще 21.01.2016 року звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Андрушівського району Житомирської області (а.с.25-26).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 10.02.2016 року №6-481/14-16-сг було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.24).
22.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Андрушівського району Житомирської області та передачі даної земельної ділянки йому у власність (а.с.29).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської сільської ради. Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 1820388300:04:000:0512) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (а.с.28).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата формування: 08.06.2022 року, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 1820388300:04:000:0512) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (на даний час Бердичівський район) Житомирської області, право власності зареєстровано 08.04.2019 року (а.с.21).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 05.10.2022 року, задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції визнав встановленим факт того, що ОСОБА_1 за наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, і тому оскаржуваний наказ підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує права власника земельної ділянки щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою. Оскільки судом встановлено, що передача у власність земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 відбулась із порушенням закону, суд першої інстанції дійшов висновку, що повернення земельної ділянки, згідно вимог заявленого позову, яка була незаконно відчужена фізичній особі, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна, відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалось в рамках закону.

Доводи апеляційної скарги зазначають щодо помилковості висновку суду першої інстанції відносно того, що передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 7422038100:17:000:0504 відбулась із порушенням закону, оскільки ОСОБА_1 на підставі спірного наказу повторно скористався правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню. Доводи  апеляційної скарги стверджують, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512 у ОСОБА_1 виникло лише 11.04.2019 року. Таким чином, як вважає апелянт, станом на дату прийняття оскаржуваного наказу - 05.03.2019 року, ОСОБА_1 не мав у власності земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, набутих шляхом безоплатної приватизації, що відповідає ч.4 статті 116 Земельного кодексу України. Право власності на спірну земельну ділянку набуто ОСОБА_1 07.03.2019 року, тобто раніше, ніж на земельну ділянку з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512. За даних обставин, апелянт вважає, що відсутні підстави  для  визнання  незаконним  оскаржуваного  наказу  Головного управління  Держгеокадастру  у  Чернігівській  області  від  05.03.2019  року №25-1623/14-19-сг, а отже, і для витребування у  ОСОБА_2 земельної ділянки  із кадастровим номером 7422038100:17:000:0504, на користь громади в особі Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Відповідно до приписів статті 13 Конституції України, земля , її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 

Згідно статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом в ході розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 ще 21.01.2016 року звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Андрушівського району Житомирської області (а.с.25-26).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 10.02.2016 року №6-481/14-16-сг було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.24).
22.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Андрушівського району Житомирської області та передачі даної земельної ділянки йому у власність (а.с.29).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської сільської ради. Надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 1820388300:04:000:0512) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (а.с.28).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата формування: 08.06.2022 року, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 1820388300:04:000:0512) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (на даний час Бердичівський район) Житомирської області, право власності зареєстровано 08.04.2019 року (а.с.21).

На підставі вищезазначених фактичних обставин справи, а також приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини: ч.1 статті 81; ч.1,ч.3,ч.4 статті 116; статті 125; ч.3 статті 152; ч.1 статті 155 Земельного кодексу України, ч.1 статті 21; ч.1 статті 393 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку відносно того, що звертаючись 25.02.2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства   в   адмінмежах  Біловежівської  сільської  ради   (за   межами населеного  пункту)  Бахмацького  району  Чернігівської області та передачі земельної ділянки йому у власність (а.с.38), відповідач ОСОБА_1 діяв всупереч приписам закону. Оскільки ОСОБА_1 вже скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, отримавши за наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 1820388300:04:000:0512 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (на даний час Бердичівський район) Житомирської області.
При цьому, суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_1 , за наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 № 25-1623/14-19-сг, повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, і за даних обставин, оскаржуваний наказ підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує права власника земельної ділянки щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що висновок суду першої інстанції щодо неправомірності наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг, доводи апеляційної скарги не спростовують. Оскільки вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.    

Доводи  апеляційної скарги стверджують, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512 у ОСОБА_1 виникло лише 11.04.2019 року. Таким чином, як вважає апелянт, станом на дату прийняття оскаржуваного наказу - 05.03.2019 року, ОСОБА_1 не мав у власності земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, набутих шляхом безоплатної приватизації, що відповідає ч.4 статті 116 Земельного кодексу України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не спростовують того факту, що ОСОБА_1 за наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг повторно скористався своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського  господарства   із   земель   державної  власності.  Оскільки  від отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером 1820388300:04:000:0512 ОСОБА_1 не відмовився, і при цьому, про факт подання ним 22.03.2017 року заяви до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Андрушівського району Житомирської області та передачі земельної ділянки йому у власність ОСОБА_1 не повідомляв Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області при поданні ним 25.02.2019 року заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Біловежівської сільської ради (за межами населеного пункту) Бахмацького району Чернігівської області та передачі земельної ділянки йому у власність заяви. Відповідач ОСОБА_1 у письмових поясненнях (а.с.191) зазначає, що у зв`язку із невдалим розташуванням земельної ділянки в Житомирській області та віддаленістю від його місця проживання, він припинив в подальшому оформлювати право власності, та надав довіреність своїй дружині для розпорядження вказаною земельною ділянкою. У 2018 році ОСОБА_1 із дружиною розлучився, проте, вказану довіреність не скасував.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини не свідчать про відмову відповідача ОСОБА_1 від отримання земельної ділянки в Житомирській області. Оскільки, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, саме ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а не його дружина чи інша особа, на підставі наказу  Головного  управління  Держгеокадастру  у  Житомирській  області від 03.07.2017 року №6-4288/14-17-сг, отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 1820388300:04:000:0512 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Андрушівського району, за межами населених пунктів Старокотельнянської ради (на даний час Бердичівський район) Житомирської області (а.с.21).

При вирішенні даного спору по суті, судом першої інстанції прийнято до уваги, що предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, і позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.
При цьому, розуміння змісту норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського Суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України ’’Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини’’, застосовується українськими судами, як джерело права.
Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини (рішення ’’Булвес’’ АД проти Болгарії’’ від 22 січня 2009 року, ’’Трегубенко проти України’’ від 02 листопада 2004 року, ’’East/West Alliance Limited» проти України’’ від 23 січня 2014 року), напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно ’’суспільний’’, ’’публічний’’ інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Європейський Суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення ’’суспільного’’, ’’публічного’’ інтересу, при визначенні якого Європейський Суд з прав людини надає державам право користуватися ’’значною свободою (полем) розсуду’’. Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
’’Справедлива рівновага’’ - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. 

Як зазначено судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 05.10.2022 року, судом встановлено, що передача у власність земельної ділянки відповідачу відбулась із порушенням закону, а отже, повернення земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна, відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалось у рамках закону. 

З приводу задоволення вимог позову керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру  у Чернігівській області щодо визнання недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-сг, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.  

Згідно ч.4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2020 року у справі №922/1830/19, провадження №12-91гс20. 

Як вказано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2020 року у справі №922/1830/19, провадження №12-91гс20: ’’… 7.1. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що в разі якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, зокрема, у цивільних (господарських) відносинах розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава (зокрема, цивільних, господарських), органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах (пункти 6.21, 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №5023/10655/11 від 20.11.2018 року, пункти 4.19, 4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі №915/478/18). 
7.2. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що і в судовому процесі, зокрема в цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови ВП від 27.02.2019 року, справа №761/3884/18). Такий же висновок справедливий щодо господарського процесу. 
7.3.Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.
7.4.Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави.
7.5.Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі.
7.6.У цій справі прокурор пред`явив, зокрема, вимогу про визнання нездійсним наказу ГУ Держземагенства у Харківській області, відповідачем визначив ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Отже, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області).
7.7.Зазначене не відповідає частині першій статті 45 ГПК України, відповідно  до  якої  сторонами  в  судовому  процесі  -  позивачами  і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Отже, позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору.
7.8.Подібних висновків, але щодо участі органів державної влади в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 13 листопада 2019 року у справі №826/3115/17.
7.9.Разом з тим позивач у межах розгляду справи може посилатися, зокрема, на незаконність зазначеного наказу без заявлення вимоги про визнання його незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі №922/614/19. Подібні за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, також у постановах від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16, від 22.01.2020 року у справі №910/1809/18).’’

Приймаючи  до  уваги  вищенаведене,  необхідно  зазначити,  що фактично у мотивувальній частині оскаржуваного рішення   суду   першої інстанції  від  05.10.2022  року судом констатовано щодо незаконності оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. І на підставі даного висновку суду першої інстанції, є обґрунтованим по суті висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення решти вимог заявленого позову.  

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03.2019 року №25-1623/14-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову у вказаній частині позовних вимог, якою відмовити у задоволенні позовних вимог керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у даній частині. За наведених підстав, згідно положень статті 141 ЦПК України, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року необхідно скасувати в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури судового збору в сумі 1 654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) грн. В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 року, підлягає залишенню без змін. 

Приймаючи до уваги часткове задоволення вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне, на підставі статті 141 ЦПК України, стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. в рахунок часткового відшкодування документально підтвердженого (а.с.122) сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги. 

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання   недійсним   наказу Головного   управління    Держгеокадастру    у   Чернігівській   області   від 05.03.2019  року №25-1623/14-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 7420381000:17:000:0504), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.
Відмовити у задоволенні позовних вимог керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Бахмацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у вказаній частині. 

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року скасувати в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури судового збору в сумі 1 654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) грн. 

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. в рахунок часткового відшкодування сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                            Судді: