ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/38274/21          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 квітня 2023 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача          Сорочка Є.О.,
суддів           Федотова І.В., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у присвоєнні листу Відділу організаційної роботи, документування та контролю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 за підписом в.о. начальника цього відділу Оксани Малежик в якості його вихідного реєстраційного індексу вхідного реєстраційного індексу іншого службового документа, а саме: запиту на інформацію ОСОБА_1 від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474;
- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у невнесені до документаційного фонду Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповіді на запит ОСОБА_1 від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474, яку оформлено листом Відділу організаційної роботи, документування та контролю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 за підписом в.о. начальника цього відділу ОСОБА_2 ;
- визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 у задоволенні пункту 2 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 12.08.2021 за № ПІ-Ч-11-13/474.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2022 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху повторно та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 позов повернуто.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для повернення позову відсутні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Частинами п`ятою-дев`ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлені вимоги до змісту позовної заяви, а статтею 161 КАС перелік та вимоги документів, що додаються до неї.
Відповідно до частин першої-другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Так, як зазначалося, позову заяву було залишено без руху двічі. Суд першої інстанції при цьому визначив такі недоліки позову: відсутність доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви, відсутність доказів сплати судового збору, відсутність копій паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Повертаючи позов, суд першої інстанції вказав, що позивач у встановлений строку не усунув недоліків позову.
Щодо процесуального строку, встановленого для усунення недоліків позову.
Залишаючи 29.12.2021 та 27.01.2022 позов без руху, суд першої інстанції встановив позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання відповідних ухвал для усунення недоліків.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд апеляційної інстанції констатує, що матеріали справи не містять жодних із вказаних доказів, які б підтвердили отримання позивачем ухвал про залишення позовної заяви без руху. 
Натомість, висновки суду першої інстанції щодо отримання позивачем цих ухвал ґрунтуються на даних трекінгу відправлень "Укрпошти".
Суд апеляційної інстанції підтримує доводи апеляційної скарги про те, що вказані дані не є допустимими доказами факту вручення судового рішення. Проте,  у даному випадку слід врахувати, що позивач підтверджує факт направлення судом згаданих ухвал, а також не заперечує факт їх надходження. З огляду на це, колегія суддів вважає, що посилання на невстановлення належним чином судом першої інстанції факту отримання позивачем ухвал про залишення позову без руху, не може слугувати формальною підставою для скасування узвали про повернення позову.  
Щодо необхідності долучення до позовної заяви доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд».
У силу положень частини дев`ятої статті 44 КАС у випадку подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Саме керуючись вказаною нормою, суд першої інстанції інстанції визначив підстави для залишення позовної заяви без руху.
Так, дійсно загальною нормою КАС передбачено подання учасником справи, який звертається до суду із процесуальними документами в електронній формі, таких доказів.
Водночас необхідно зазначити, що положення спеціальної норми, яка містить вимоги до форми і змісту позовної заяви, в тому числі і щодо переліку документів, які до неї мають бути додані (стаття 161 КАС) не містить обов`язку особи, яка подає скаргу, надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Тут варто наголосити, що важливим в цьому аспекті є забезпечення можливості ознайомлення інших сторін у справі зі змістом документів, що направляються до суду в електронній формі.
Згідно з абзацами 22-23 підпункту 15.5 пункту 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).
Вища рада правосуддя 17.08.2021 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС (Електронний кабінет, Електронний суд, відеоконференцзв`язок). З 05.10.2021 почали офіційно функціонувати сервіси: електронний кабінет, підсистема «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку. Ці модулі ЄСІТС працюють у тестовому режимі.
Згідно із пунктом 24 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
За приписами пунктом 16 підрозділу 1 Розділу ІІІ «Підсистема «Електронний кабінет», процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.
Пунктом 37 підрозділу 2 цього розділу визначено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до «Електронних кабінетів» учасників справи та їхніх повірених.
До «Електронного кабінету» користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.
Згідно із частиною шостою статті 18 КАС адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Таким чином, цієї нормою визначено суб`єктний склад осіб, реєстрація офіційної електронної адреси в системі ЄСІТС для яких є обов`язковою.
Мета застосування частини дев`ятої статті 44 КАС полягає у забезпеченні рівності процесуальних прав сторін, які відповідно до частини шостої статті 18 КАС не мають обов`язку реєструвати офіційні електронні адреси в системі ЄСІТС та не зареєстровані в підсистемі «Електронний суд», бути повідомленими про подання іншими учасниками документів до суду в електронній формі.
Водночас у цій справі відповідачем є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) яке належить до суб`єктів, визначених частиною шостою статті 18 КАС та має мати зареєстрований «Електронний кабінет», а отже в силу пунктів 29, 37 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд», документ сформований в системі «Електронний суд» - примірник позовної заяви у цій справі, відповідач мав отримати в «Електронному кабінеті» через підсистему «Електронний суд» в автоматичному режимі.
Тобто мета повідомлення іншого учасника справи про подання до суду документів у справі, на що власне і спрямовані приписи частини дев`ятої статті 44 КАС , у цьому випадку досягнута і принцип рівності учасників процесу в частині права відповідача знати про їх подання та бути ознайомленим з їх змістом, дотриманий.
За таких обставин колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги в частині допущення судом першої інстанції порушень у цій частині встановлених «недоліків» позову.
Щодо необхідності долучення до позовної заяви доказів сплати судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній позивач заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на незадовільний майновий стан.
За приписами частини першої статті 133 КАС суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач вказував про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, надавши цьому відповідні докази.
Проте, суд першої інстанції в ухвалі від 27.01.2022 жодної оцінки наведеним обставинам не надав, обмежившись лише посиланням на свою дискрецію та створення дискримінаційного становища інших суб`єктів звернення до суду.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що наявність у суду дискреційних повноважень щодо вирішення питання звільнення від сплати судового збору, полягає виключно у власній оцінці майнового стану особи. Встановивши, окрім можливих інших, обставини того, що майновий стан особи не дозволяє їй виконати обов`язок зі сплати судового збору або ж дійшовши висновку, що сплата такого збору є надмірним майновим тягарем для особи, суд, за наявності для цього визначених законом умов, не вправі усунутися від виконання своїх повноважень щодо звільнення особи від сплати судового збору. Окрім того, звільнення від сплати судового збору осіб, які мають незадовільний майновий стан, жодним чином не є дискримінацією відносно інших осіб, які звертаються до суду.
Відтак, оскільки суд першої інстанції не розглянув належним чином клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, то залишення позову без руху та його подальше повернення з підстав ненадання відповідного платіжного документа є передчасним.
Щодо необхідності долучення до позовної заяви копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.
Норми чинного законодавства не визначають обов`язку особи, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою долучати до неї оригінали та/або копії паспорту, а також документу, що підтверджує присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків. Тому, ненадання позивачем вказаних документів не може бути розцінене як недолік позову, що підлягав усуненню.
У свою чергу, на виконання пункту 2 частини п`ятої статті 161 КАС позивач вказав у позовній заяві свій реєстраційний номер облікової картки платника податків.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у суну першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС, а тому повернення позову є передчасним.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач          Є.О. Сорочко

Суддя          І.В. Федотов

Суддя          А.Ю. Коротких