Номер провадження: 33/813/705/23
Номер справи місцевого суду: 518/589/22 
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – Батченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 03 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с.110-112).
За постановою суду та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №501467 від 04.06.2022 встановлено, що водій  ОСОБА_1  04 червня 2022 року о 01.30 год. на автодорозі Т-1614 неподалік смт. Ширяєве керував автомобілем Toyota Land Cruіser Prado 150, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що встановлена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 03.02.2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.120-124).
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначив, що: 
- на записах боді-камер відсутні данні, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, який зупинений військовослужбовцем;
- під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином;
- суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду;
- судом не враховано, що Ширяївська центральна районна лікарня була віднесена до закладів охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, починаючи з 04.08.2022 року, а протокол складено 04.06.2022 року;
- знаходження за кермом транспортного засобу, яке не перебуває у стані руху, особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факту керування транспортним засобом незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Батченко О.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисника в її інтересах, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на алкогольне сп`яніння, повністю доведена та підтверджується доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 501767 (а.с.1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які допитані судом першої інстанції в судовому засіданні 29.08.2022 (а.с.8,9,42);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків, які підписали акт (а.с.10);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Ширяївської ЦРЛ від 04.06.2022 р., складеним о 02.00 год., від підпису якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.11);
- відеозаписом з місця події, з якого встановлено зупинення в комендантську годину на блокпосту ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував, що вживав алкоголь. Зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів та від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, мотивуючи це тим, що він не керував автомобілем, а лише перебував у ньому, а водій автомобіля відійшов. На відеозаписах відображено процес складання працівником поліції направлення на огляд водія до медзакладу, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу про адміністративне правопорушення і факт відмови ОСОБА_1 від підпису вказаних документів та отримання копії протоколу.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється вимогами ст.266 КУпАП, Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкції), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку).
Згідно з ст.266 КУпАП, п.2 р.І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1  дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
У відповідності п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. Аналогічна норма закріплена у ч.3 ст.266 КУпАП.
Частиною 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За приписами п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП.
Законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
З огляду на наведене при встановлених обставинах доводи апелянта щодо віднесення Ширяївської ЦРЛ до закладів охорони здоров`я, яким надано право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння з 04.08.2022 року, не мають правового значення, оскільки водій відмовився від проходження огляду на місці та у медзакладі.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, які відбулися 04.06.2022, зокрема: підтверджено пропозиції інспектора поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на які останній однозначно відмовився, посилаючись на те, що він не був за кермом.
На відео дійсно не зафіксовано момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції були викликані військовими, які є свідками у цій справі та які підтвердили факт керування ОСОБА_1 в день події транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка розмова, порушення координації рухів), у зв`язку з чим була викликана поліція.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які відібрані інспектором поліції на місці зупинки, засвідчені власними підписами свідків. Свідки пояснили, що 04.06.22 о 01:30 год до пропускного блокпосту, де вони несли службу як військовослужбовці, під`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , особу якого встановлено за документами. Водій був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому для документування правопорушення викликано поліцію. У судовому засіданні свідки підтвердили свої письмові пояснення та вказали, що в день події в автомобілі ОСОБА_1 був один і саме він керував автомобілем. Дані пояснення свідків є чіткими, зрозумілими, узгоджуються між особою та не мають протиріч з іншими доказами у справі. Крім того, вказані свідки своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення засвідчили факт перебування саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Також по приїзду поліцейських військові підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що зафіксовано відеозаписом.
Пунктом 1 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачено, що при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. Також свідками підписується протокол про адміністративне правопорушення (п.2 р.2 Інструкції). 
Відтак, вищезазначеним нормативно-правовим актом надано юридичне значення участі свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. А тому вказані письмові пояснення є належними доказами у справі.
У даному випадку поліцейські застосовували і відеозапис, і присутність свідків, яка зафіксована на відеозаписі, відтак порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП немає, а тому відсутність на відео факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не може вважатися порушенням вимог процесуального закону.
Апелянтом не оскаржується сам факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а заперечується його перебування за кермом транспортного засобу.
Враховуючи наведене та положення ст.251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані (в тому числі пояснення свідків), суд апеляційної інстанції вважає, що факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом в день події підтверджується належними доказами – письмовими поясненнями свідків, які внесені до протоколу, та які підтвердили на відео факт керування і допитані в суді першої інстанції в якості свідків. Вказані показання свідків підтверджуються сукупністю інших доказів наявних в матеріалах справи, а тому суд не має підстав вважати їх недостовірними.
Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суду не надано.
Посилання апелянта на те, що він за кермом не перебував в день події, а був з водієм, який відійшов, спростовується вищенаведеними поясненнями свідків та не підтверджені жодним доказом. Крім того, з наявних відеозаписів не вбачається присутність на місці події та складання протоколу будь-яких інших осіб, окрім ОСОБА_1 , поліцейських та військових. 
Також з відео вбачається, що коли приїхали поліцейські, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, який був із ввімкненим двигуном, будь-яких інших осіб в автомобілі або біля нього не було. Ключі та документи на автомобіль також були у ОСОБА_1 . 
На відеозаписі ОСОБА_1 пояснює, що був з водієм, який відійшов, а на питання поліцейських: «Де водій?», кличе: «Васю». Однак, ніхто не відкликнувся на його поклик та не прибув за весь час оформлення матеріалів. 
Версія ОСОБА_1 , виражена під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, щодо керування транспортним засобом в день події ОСОБА_4 не підтверджена жодним доказом. Свідок ОСОБА_4 на неодноразові виклики в суд першої інстанції не з`являлась, її явку в суд стороною захисту не забезпечено. 
Отже, доводи апелянта про керування транспортним засобом іншою особою не підтверджені належними доказами, повністю спростовуються наявними доказами у справі та встановленими обставинами. Такі твердження, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 08.05.2023 року у задоволенні клопотання захисника Батченко О.О. про допит свідка ОСОБА_4 відмовлено.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, не вжиття поліцейськими належних заходів встановлення наявності чи відсутності адмінправоворушення є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та не спростовують вину водія у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Крім того, у встановленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржені.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином з`ясовані обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних належних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 03 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        І.А. Артеменко