Ухвала
 
08 травня 2023 року
місто Київ
справа № 149/289/21
провадження № 61-4983ск23
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2023 року (згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Вінницького апеляційного суду прийнята 14 березня 2023 року)
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра Нива» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс 2020», про визнання недійсною угоди про припинення договору оренди земельної ділянки внаслідок зловмисної домовленості представника орендаря з орендодавцем, скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки в оренду,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедра Нива» (далі - ТОВ «Щедра Нива») у лютому 2021 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс 2020», у якому з урахуванням уточнення просило:
- визнати недійсною угоду від 11 червня 2020 року, укладену між представником ТОВ «Щедра Нива» Бойком Д. П. та ОСОБА_1 про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди земельної ділянки від 27 лютого 2019 року, площею 3, 1746 га, кадастровий номер 0524883100:02:002:0101, розташованої на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області;
- скасувати рішення державного реєстратора Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Голодняк Світлани Олександрівни про припинення права оренди ТОВ «Щедра Нива» на земельну ділянку, площею 3, 1746 га, кадастровий номер 0524883100:02:002:0101, розташовану на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області;
- зобов`язати ОСОБА_1 повернути в оренду ТОВ «Щедра Нива» земельну ділянку, площею 3, 1746 га, кадастровий номер 0524883100:02:002:0101, розташовану на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, на умовах передбачених договором оренди земельної ділянки від 27 лютого 2019 року.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 08 грудня 2022 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області частково задовольнив позов ТОВ «Щедра Нива».
Суд визнав недійсною угоду від 11 червня 2020 року між представником ТОВ «Щедра Нива» Бойком Д. П. та ОСОБА_1 про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди земельної ділянки від 27 лютого 2019 року, площею 3, 1746 га, кадастровий номер 0524883100:02:002:0101, розташованої на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.
Скасував рішення державного реєстратора Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Голодняк Світлани Олександрівни про припинення права оренди ТОВ «Щедра Нива» на земельну ділянку, площею 3, 1746 га, кадастровий номер 0524883100:02:002:0101, розташовану на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.
В іншій частині вимог позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.
Постановою від 14 березня 2023 року Вінницький апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року - без змін.
ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 05 квітня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2023 року (згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Вінницького апеляційного суду прийнята 14 березня 2023 року), ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою від 14 квітня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків.
Заявник 28 квітня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цих судових рішень визначила те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 9901/39/20, відповідно до яких для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності);
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року 
справі № 523/9076/16-ц, згідно з якими визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження;
- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19, щодо вибору правомірного та ефективного способу захисту порушеного права;
- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 522/15095/15-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 623/2518/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 541/2700/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 182/3593/17, від 08 лютого 2021 року у справі № 727/10189/17, від 24 лютого 2022 року у справі № 161/20878/19, від 08 травня 2022 року у справі № 551/1324/19-ц, щодо порядку застосування правил статті 232 ЦК України;
- (5) суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка, клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи в режимі відеоконференції.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, у пункті 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області справу № 149/289/21 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра Нива» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс 2020», про визнання недійсною угоди про припинення договору оренди земельної ділянки внаслідок зловмисної домовленості представника орендаря з орендодавцем, скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки в оренду.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. О. Погрібний

                                                                                                                      І. Ю. Гулейков

                                                                                                                      О. В. Ступак