ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 р. 	Справа № 480/2904/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2022, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 18.10.22  по справі № 480/2904/22
за позовом                ОСОБА_1  
до               Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради                       
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради  (далі по тексту – Департамент, відповідач), в якому просила суд: 
-          стягнути з Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 суму коштів, у вигляді житлових субсидій на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6 825,07 грн;
-          стягнути з Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за результатами проведення верифікації та моніторингу державних соціальних виплат відповідно до Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат", на підставі рішення комісії, утвореної виконавчим комітетом Сумської міської ради від 20.02.2020 позивачу з 01.02.2020 було припинено субсидію та встановлено суму надміру виплаченої субсидії у розмірі 18435, 67 грн, частину якої в подальшому було повернуто на рахунок Департаменту організаціями – надавачами житлово-комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків ОСОБА_1 . Після звернення позивача до суду з позовом про скасування вказаного рішення про припинення позивачу житлової субсидії, останнє було самостійно скасовано рішенням комісії Департаменту від 20.01.2021 № 12.07-36/86/07, внаслідок чого виплата субсидії була поновлена, а переплата скасована. При цьому відповідач визначив суму боргу у загальній сумі 6 825,07 грн та зобов`язався повернути на рахунки організацій-споживачів ці кошти для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 . Однак, борг, що утворився перед вказаними організаціями в загальному розмірі 6 825,07 грн Департаментом станом на час подання позову не погашено та не повернуто.
З урахуванням викладеного, позивач вважає, що вказані грошові кошти у розмірі 6 825,07 грн слід стягнути з Департаменту на її користь, щоб забезпечити їй можливість самостійно погасити таку заборгованість, враховуючи, що відповідачем з цього приводу не вживається жодних заходів (з мотивів  відсутності відповідного правового механізму), чим порушується право позивача на належний соціальний захист.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 480/2904/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про стягнення коштів задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо повернення коштів на рахунки організацій надавачам послуг, а саме ТОВ «Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс", КП "Міськводоканал" Сумської міської ради, ТОВ "Сумитеплоенерго", ТОВ "А-Муссон", ТОВ "Енера Суми" для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 .
Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повернути:
ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" кошти в сумі 465, 35 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ;
КП "Міськводоканал" Сумської міської ради кошти в сумі 564, 99 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ;
ТОВ "Сумитеплоенерго" кошти в сумі 5442, 71 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ;
ТОВ "А-Муссон" кошти в сумі 244, 04 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ;
ТОВ "Енера Суми" кошти в сумі 107, 98 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 .
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (40035, м. Суми, вул. Харківська, буд. 35, код ЄДРПОУ 26440890) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 480/2933/22, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки у відповідача з огляду на відсутність визначеного законодавством механізму повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг (у зв`язку з втратою чинності з 01.01.2020 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету»), немає можливості повернути вказаним організаціям грошові кошти у розмірі 6 825,07 грн, які, на виконання рішення про припинення нарахування позивачу субсидії, були відшкодовані Департаменту такими організаціями. 
Не погодившись з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності відповідного правового механізму повернення коштів на рахунок організації відповідає саме держава в особі Департаменту соціального захисту населення, зазначив, що оскільки спірні відносини були врегульовані нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України, а Міністерство соціальної політики України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовуються і координується Кабінетом Міністрів України, уповноваженим органом, який у межах своїх повноважень може забезпечити реалізацію зобов`язань держави, є Міністерство соціальної політики України. Проте, судом першої інстанції не залучено останнього у якості співвідповідача, як належного.
Твердження суду про відсутність підстав для стягнення з Департаменту коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на користь позивачки вважає помилковим, так як кошти, надані ОСОБА_1 у вигляді житлових субсидій на оплату житлово- комунальних послуг та перераховані у безготівковій формі на особовий рахунок позивача, із урахуванням положень цивільного законодавства є власністю особи.
Наполягав, що у зв`язку з відсутністю механізму повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції фактично покладає обов`язок з погашення боргу позивачки перед третіми особи, що, у свою чергу, суперечить вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де визначено, що споживач несе відповідальність за здійснення своєчасних платежів за надані житлово-комунальні послуги.
Крім того, запропонований судом механізм відшкодування коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, на думку Департаменту, може призвести до виникнення додаткових спірних питань між Позивачем та надавачами житлово-комунальних послуг, адже у зв`язку з відсутністю встановленого механізму в організацій-надавачів житлово-комунальних послуг відсутній обов`язок із зарахування коштів саме на рахунок позивачки.
Позивач, в надісланих до суду запереченнях на апеляційну скаргу, просила відхилити її вимоги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Твердження Департаменту про нібито порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовується відсутністю в скарзі вказівки на такі норми.
Вважає, що апеляційна скарга складена формально, оскільки сам відповідач підтверджує свої неправомірні дії в частині не повернення на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг грошових коштів для погашення боргу, але посилаючись на незнання механізму повернення коштів, намагається звільнити себе від обов`язку повністю відновити порушене право позивача на соціальний захист. Стверджує, що саме Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради є органом влади, що забезпечує реалізацію конституційного права громадян на соціальний захист, а тому аргументи апелянта щодо перекладення відповідальності на державу в цілому, як особливого суб`єкта цивільно-правових відносин, на яку покладається обов`язок врегулювання на законодавчому рівні та знаходженні механізмів заповнення прогалин у законодавстві щодо визначення порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є безпідставними. В свою чергу обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права є обґрунтований і правомірний.
Відповідач, у надісланих до суду додаткових поясненнях, наполягав на відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки у спірних правовідносинах жодних зобов`язань по поверненню коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг у департаменту не виникає.
Зауважив, що наразі наявний так званий «правовий вакуум» щодо урегульованості механізму повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг, що в свою чергу свідчить про відсутність з боку відповідача ознак порушення соціальних прав ОСОБА_1 .
Стверджував, що оскільки виплата житлових субсидій та, відповідно, повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг відноситься до делегованих державою органам місцевого самоврядування повноважень, то і фінансування цих витрат здійснюється за рахунок делегуючого органу (держави).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради як отримувач житлової субсидії з вересня 2015 року.
Рішенням Комісії по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлової субсидії, призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі – Комісія), оформленим протоколом № 7 від 20.02.2020 ОСОБА_1 припинено виплату житлової субсидії з 01.02.2020 та зобов`язано повернути суму надміру виплаченої житлової субсидії за період з червня 2018 року по січень 2020 року в розмірі 18435,67 грн (а.с. 11-12).
Після припинення виплати житлової субсидії відповідачем було знято відповідні суми з особових рахунків позивача в організаціях - надавачах житлово - комунальних послуг.
У зв`язку з чим у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в наступних обслуговуючих організаціях: КП "Міськводоканал" Сумської міської ради в сумі 564,99 грн; ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" в сумі 107,98 грн; ТОВ "Сумитеплоенерго" в сумі 5442,71 грн; ТОВ "А-Муссон" в сумі 244,04 грн; ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" в сумі 465,35 грн (а.с. 23-зворот).
Рішенням Комісії від 20.01.2021 № 12.07-36/10/07 скасовано вказане рішення від 20.02.2020 щодо припинення раніше призначеної позивачу субсидії з лютого 2020 року та розпорядження Департаменту про повернення надміру перерахованої суми субсидії від 30.03.2020 (а.с.20).
Листом від 22.02.2021 № К-450/12.06-29 Департамент повідомив позивача, що кошти перераховані організаціями-надавачами послуг внаслідок прийняття вказаного рішення Комісії від 20.01.2021, на вимогу департаменту, будуть повернуті на рахунки останніх для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 , про що такі організації повідомлені листами від 12.02.2021 (а.с. 23).
Враховуючи, що за повідомленням обслуговуючих організацій по особовим рахункам позивача обліковується заборгованість з оплати за комунальні послуги, що утворилася внаслідок неперерахування відповідачем на рахунки вказаних організацій відповідних коштів, ОСОБА_1 звернулася до Департаменту зі зверненнями від 19.04.2021 та від 24.11.2021, в яких вказувала, що у зв`язку з бездіяльністю Департаменту соціального захисту населення за нею обліковується борг зі сплати за комунальні послуги; просила виплатити їй особисто кошти у розмірі вказаної заборгованості для того, щоб позивач самостійно сплатила їх на користь обслуговуючих організацій.
Відповідач у листі від 29.12.2021 повідомив ОСОБА_1 , що постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2021 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", на підставі якої вирішувалися питання розрахунків з організаціями надавачами житлово - комунальних послуг, втратила чинність 01.01.2020. Іншими нормативними документами дане питання не врегульоване, тому Департамент не має можливості перераховувати кошти надавачам послуг. Враховуючи зазначене, Департаментом направлено листи до Міністерства соціальної політики України з метою врегулювання питання можливості повернення коштів отримувачам житлової субсидії та управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг, у разі зменшення розміру надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, однак отримана відповідь не була предметною та жодним чином не вирішувала наявну проблему.
Вказано, що станом на 29.12.2021 механізм повернення коштів не визначений на законодавчому рівні, а тому питання, порушене у зверненні позивача, перебуває на контролі в Департаменті. 
Вважаючи, що невжиття відповідачем заходів щодо повернення організаціям-надавачам комунальних послуг коштів в рахунок погашення заборгованості позивача внаслідок тривалого періоду не нарахування їй субсидії на підставі рішення, яке в подальшому було скасовано, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що за відсутності відповідного правового механізму повернення коштів на рахунок організації відповідає саме держава в особі Департаменту соціального захисту населення, а тому не повернення Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради коштів на рахунки організацій – надавачам послуг, для зарахування на особові рахунки позивача, є допущенням протиправної бездіяльності.
Враховуючи встановлену судом допущену протиправну бездіяльність відповідача в частині не повернення коштів на рахунки організацій – надавачам послуг для зарахування на особові рахунки позивача, з урахуванням ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про зобов`язання Департамент повернути: ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" кошти в сумі 465, 35 грн для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ; КП "Міськводоканал" Сумської міської ради кошти в сумі 564,99 грн для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ; ТОВ "Сумитеплоенерго" кошти в сумі 5442,71 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ; ТОВ "А-Муссон" кошти в сумі 244,04 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 ; ТОВ "Енера Суми" кошти в сумі 107,98 грн. для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 .
При цьому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про  стягнення з Департаменту соціального захисту населення на користь позивача суми коштів, у вигляді житлових субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 6 825,07 грн., оскільки вказані кошти надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі перераховувались між рахунками відповідача та організаціями надавачами житлово - комунальних послуг, а не особовим рахунком позивача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі по тексту - Закон № 2189-VIII).
Відповідно до Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Статтею 13 Закону № 2189-VIII визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива на час виникнення спірних правовідносин визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (у редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі – Положення № 848).
За умовами п. 1 Положення № 848 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) це положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, зокрема, комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п.2 Положення № 848 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:
структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);
структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Відповідно до п.1.1 Положення про департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 21 жовтня 2020 року № 7568-М Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради (далі – департамент) є виконавчим органом Сумської міської ради; утворюється Сумською міською радою, їй підзвітний і підконтрольний, підпорядковується виконавчому комітету Сумської міської ради, Сумському міському голові та департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (п.1.2).
Виходячи зі змісту п. 3.1.1. п.3.1.2. завданням департаменту є зокрема, забезпечення на території Сумської міської територіальної громади реалізації державної політики у сфері соціального захисту та соціального обслуговування населення, у тому числі учасників антитерористичної операції/осіб, які брали та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі – учасники АТО), осіб, які перемістились/переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції/з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополь, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ведення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, з питань сім`ї та пенсійного забезпечення.
Надання за рахунок коштів бюджету міської територіальної громади та благодійних надходжень додаткових гарантій щодо соціального захисту населення, у тому числі надання пільг, компенсацій та матеріальної допомоги особам, що знаходяться у складних життєвих обставинах, у вигляді грошової або натуральної допомоги.
Також, за визначенням п.3.2.2 вказаного Положення, під час реалізації функцій відповідача з питань реалізації заходів соціальної підтримки населення Департамент :
а) організовує в межах своєї компетенції роботу щодо надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату  житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, пільг з оплати житлово-комунальних послуг, послуг зв`язку, пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу та пільгового проїзду окремим категоріям громадян, інших пільг, передбачених законодавством України тощо;
б) здійснює призначення та виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю та непрацюючим малозабезпеченим особам та особам, які проживають разом з особою з інвалідністю I та II групи внаслідок психічного розладу, компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби, а також інших видів державної соціальної допомоги відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 9 Положення № 848 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що саме до повноважень відповідача, як структурного підрозділу з питань соціального захисту населення та розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня, станом на час виникнення спірних правовідносин, було покладено обов`язки щодо призначення та виплати житлових субсидій, а також контроль за їх цільовим використанням.
Отже, з урахуванням змісту спірних відносин, Департамент є належним відповідачем у справі, а посилання апелянта на незалучення судом першої інстанції у якості належного співвідповідача Міністерства соціальної політики України є безпідставним.
Як вбачається зі змісту листа від 22.02.2021 № К-450/12.06-29, надісланого позивачу на її звернення з питань призначення житлової субсидії, розмір суми субсидій, виплачений не у грошовій формі, що буде повернутий Департаментом надавачам відповідних послуг, складає : ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» у сумі 465,35 грн., КП «Міськводоканал» Сумської міської ради у сумі 564,99 грн., ТОВ «Сумитеплоенерго» у сумі 5442,71 грн., ТОВ «А-Муссон» у сумі 244,04 грн. та ТОВ «Енера Суми» у сумі 107,98 грн. Кошти, перераховані організаціями-надавачами послуг внаслідок прийняття рішення Комісії від 20.01.2021, на вимогу департаменту, будуть повернуті на рахунки останніх для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 , про що такі організації повідомлені листами від 12.02.2021.
Отже, зі змісту вказаного листа слідує, що Департаментом, як структурним підрозділом з питань соціального захисту населення та розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, взято на себе обов`язок повернути на рахунки надавачів відповідних послуг для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 суми коштів у вказаних розмірах.
Однак, після відновлення нарахування позивачу житлової субсидії на підставі рішення Комісії від 20.01.2021 № 12.07-36/10/07, кошти надміру перерахованої житлової субсидії ОСОБА_1 , які  організаціями-надавачами житлово-комунальних послуг (ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» у сумі 465,35 грн., КП «Міськводоканал» Сумської міської ради у сумі 564,99 грн., ТОВ «Сумитеплоенерго» у сумі 5442,71 грн., ТОВ «А-Муссон» у сумі 244,04 грн. та ТОВ «Енера Суми» у сумі 107,98 грн) були відшкодовані Департаменту, не повернуті останнім на особові рахунки позивача в таких організаціях. 
В обґрунтування неможливості вчинення вказаних дій Департамент посилається на відсутність визначеного на законодавчому рівні механізму повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг, який існував до 01.01.2020  - дати втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2020 № 256, якою було затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету».
Колегія суддів вважає наведені доводи відповідача необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, дійсно, 01.01.2020 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 № 1101 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2020 № 256, якою було затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», яким, зокрема, було врегульовано порядок повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг, втратила чинність.
Натомість, іншого нормативно-правового акту, який би врегульовував вказані правовідносини, урядом прийнято не було.
Не встановлено колегією суддів і наявності жодного роз`яснення Міністерства соціальної політики України з цього приводу, як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення.
Разом з цим, слід зазначити, що за відсутності відповідного правового механізму повернення коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у безготівковій формі на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг саме держава в особі Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, що є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня (станом на момент виникнення спірних правовідносин), зобов`язана вживати заходи для повернення вказаних коштів.
У рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав, зокрема на те, що держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.
Відсутність можливості у Департаменту повернути на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг кошти надміру перерахованої позивачу житлової субсидії у безготівковій формі відповідачем не доведено, а враховуючи зміст листа від 22.02.2021 № К-450/12.06-29 є взагалі безпідставними.
Крім того, невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. 
Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру повернення на рахунки організацій-надавачів житлово-комунальних послуг коштів надміру перерахованої житлової субсидії у безготівковій формі, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу, а не на позивача.
При цьому слід зауважити, що відповідач у листі від 22.02.2021 № К-450/12.06-29, повідомляючи ОСОБА_1 вищевказані обставини (після втрати чинності вказаною вище постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2020 № 256) усвідомлював взяття на себе відповідного зобов`язання на підставі власного рішення, виконання якого і повинно було привести до поновлення порушеного права позивача у спірних відносинах, проте, не вжиттям відповідних заходів допустив протиправну бездіяльність, яка не може бути обґрунтована відсутністю правових норм, які б регулювали механізм повернення коштів департаментом організаціям-надавачам послуг для подальшого зарахування на особові рахунки позивача.
Колегія суддів наголошує, що законні сподівання ОСОБА_1 на погашення заборгованості за комунальні послуги, яка утворилася внаслідок дій Департаменту, не повинні ставитися в залежність від невиконання суб`єктом владних повноважень власних рішень.
З огляду на наведене, враховуючи, що відповідачем не повернуто на рахунки організацій-надавачів  житлово-комунальних послуг кошти для зарахування на особові рахунки позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для повного та ефективного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо повернення коштів на рахунки організацій надавачам послуг для зарахування на особові рахунки позивача.
Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.
Частиною другою статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема, рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 №16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2.11.2011 №13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде саме зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради виконати обов`язок повернути кошти організаціям-надавачам комунальних послуг для зарахування на особові рахунки ОСОБА_1 згідно листа від 22.02.2021 № К-450/12.06-29, а саме: ТОВ "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс" - 465, 35 грн.; КП "Міськводоканал" Сумської міської ради кошти - 564, 99 грн. ТОВ "Сумитеплоенерго" - 5442, 71 грн., ТОВ "А-Муссон" - 244, 04 грн; ТОВ "Енера Суми" - 107,98 грн. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 480/2904/22 в частині задоволення позову - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова