У Х В А Л А
26 квітня 2022 року
м. Київ
Справа № 990/53/23
Провадження № 11-68заі23
Суддя Великої Палати Верховного Суду Желєзний І. В. перевірив матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, Київського апеляційного суду, Голосіївського районного суду м. Києва, держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державного бюро розслідувань, Міністерства охорони здоров`я України, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про вчинення дій, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії, компенсацію шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Київського окружного адміністративного суду, Київського апеляційного суду, Голосіївського районного суду м. Києва, держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державного бюро розслідувань, Міністерства охорони здоров`я України, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, у якому просив (як убачається із ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 квітня                       2023  року у цій справі):
- захистити його право на життя та здоров`я відповідно до статей 3, 46, 48, 49 Конституції України. Із цією метою встановити кількість ряду норм і законів, прийнятих Кабінетом Міністрів України на Конституцію України;
- усунути норми Закону України, які порушують Конституцію України;
- забезпечити позов на суму 72 000,00 гривень з метою виконання судового рішення, заморозивши на рахунках Міністерства економіки України суму грошей відповідно до статей 56, 152 Конституції України;
- визнати державу Україну винною в тому, що йому не було надано юридичної допомоги у складанні позову для подання до суду;
- визнати незаконним виключення статті 36-1 «Представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави у суді» Закону України «Про прокуратуру», що порушує його право на суд, передбачене статтями 55, 59 Конституції України, та позбавляє його права на юридичний захист, що в результаті призвело до позову до самого правового центру та Міністерства юстиції України (справи № 752/16/199/22 та № 752/15/593/22);
- розглянути відповідність законів України Конституції України, а саме:
1) Закону про бюджет за останні три роки (з 2019 року по 2023 рік) на відповідність статтям 46, 48, 49 Конституції України;
2) стягнути на корись ОСОБА_1 різницю між реальним прожитковим і тим, що платили, що становить 2 000,00 гривень, за останні три роки, що становить                       72 000,00 гривень;
3) перевірити закони про застосунок «Дія» на відповідність статтям 22, 24, 32 Конституції України;
- стягнути з Кабінету Міністрів України 1 000,00 гривень (з відсотками 1 372,00 гривні та з 12 % річних депозиту, що дорівнює 1 537,00 гривень);
- стягнути з Голосіївського районного суду м. Києва 100 000,00 гривень;
- внести зміни до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прибрати обмеження за віком, оскільки це порушує статтю 198 Сімейного кодексу України та статті 22, 24 Конституції України;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перевести його на пенсію з втрати годувальника з дня смерті батька, виплативши 34 800,00 гривень, стягнувши неотриману виплату з 12 % за затримку 4 176,00 гривень (загалом 38 976,00 гривень);
- компенсувати шкоду, заподіяну здоров`ю (а саме захворювання шлунку, гіпертонія і ще три хвороби) через недостатній прожитковий рівень життя в розмірі                                  12 000 000,00 гривень;
- компенсувати та стягнути з держави України на його користь моральну шкоду у вигляді переживання, болю та страждання у розмірі 1 000 000,00 гривень;
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду                                    від 03 квітня 2023 року відповідно до пункту 2 частини першої статті 29Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовну заяву  ОСОБА_1  передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
17 квітня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, у якій просить (орфографія та пунктуація оригіналу збережена):
- «визнати ухвали суду першої, другої інстанції незаконними такими, що порушують статтю 55 Конституції України та право людини на суд стаття 3 Конституції України та розглянути справу П/990/53/23 від 03.04.2023, Верховним Судом України як судом першої інстанції згідно з пунктом 4 статті 22 КАСУ»;
- «справи які зараз розглядають суди першої та другої інстанції поєднати в одну справу оскільки вони випливають з тих самих обставин, а саме Кабінет Міністрів України вніс ряд прав у Закони і прийняв ряд Законів що порушує мої права а саме ст. 22, 24, 32, 46, 48, 49, 55, 59, 3 ,8 Конституції України»;
- «прийняти нову постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги в повному»;
- «розглянути позов Верховним Судом України»;
- «забезпечити розгляд справи»;
- «вчасно повідомити листом про розгляд справи завчасно обсязі».
Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.
Перевіряючи апеляційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Пунктом 3 частини другої статті 296 КАС України встановлено, що в апеляційній скарзі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.
Всупереч наведеним вище вимогам, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта громадянина України.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.
Статтею 315 КАС України визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
ОСОБА_1 у прохальній частині апеляційної скарги не зазначив вимог до суду апеляційної інстанції відповідно до приписів статті 315 КАС України.
Пунктом 6 частини другої статті 296 КАС України встановлено, що в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Всупереч зазначеній нормі апеляційна скарга  ОСОБА_1 не містить обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому ж полягає незаконність ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду та які норми права застосовано судом неправильно під час її постановлення.
Крім того, пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Скаржником не надано документа про сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги, натомість зазначено, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позови щодо відшкодування шкоди здоров'я не обкладаються митом. 
Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Пільги щодо сплати судового збору встановлено статтею 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Однак у цій справі позовні вимоги  ОСОБА_1 не охоплюються визначеними в пункті 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передумовами для звільнення від сплати судового збору, а тому позивач не звільнений від сплати судового зборуза подання апеляційної скарги на ухвалу суду.
Статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuzv. Poland) (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2 684,00 грн.
З огляду на викладені вище норми законодавства за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн або зазначити підстави для звільнення від сплати судового збору та у разі їх наявності надати документи на їх підтвердження.
Судовий збір слід сплатити за реквізитами: отримувач коштів - ГУК у                                           м. Києві/Печерськ. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку-отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; у графі «Призначення платежу» необхідно вказати: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір за позовом _______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача) на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).
Також скаржником не виконано вимог пунктів 2 та 3 частини п`ятої статті 296                   КАС України, оскільки до апеляційної скарги не додано її копії відповідно до кількості учасників справи та копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи.
Згідно із частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам статей 296, 298 КАС України і виявлені судом недоліки перешкоджають її прийняттю до провадження, то така скарга підлягає залишенню без руху.
Недоліки апеляційної скарги потрібно усунути протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання:
- доповнень до апеляційної скарги або викладення її в новій редакції із зазначенням: 
1) у чому саме, на думку скаржника, полягають порушення норм процесуального права судом першої інстанції та яким чином вони вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, а також чому ці порушення можуть бути підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції;
2) вимог до суду апеляційної інстанції відповідно до положень статті 315                             КАС України;
3) поштового індексу;
4) реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта громадянина України.
- документа про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн або зазначення підстав для звільнення від сплати судового збору та у разі їх наявності надання документів на їх підтвердження;
- копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи;
- копій доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи.
Також суд вважає за доцільне роз`яснити скаржнику, що у випадку, якщо він є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, він  може реалізувати це право в порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2011 року                 № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» (далі - Закон № 3460-VI).
Так, зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно із цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 3460-VI безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.
Статтею 3 Закону № 3460-VI визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, як захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Таким чином, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, і за наявності відповідних підстав ОСОБА_1   може звернутися до суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, з метою отримання такої допомоги шляхом складення процесуального документа на виконання цієї ухвали суду.
У випадку неусунення недоліків апеляційної скарги її буде повернуто особі, яка її подала, відповідно до частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої               статті 169 КАС України.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169,  296, 298 КАС України, суддя
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 квітня 2023 року у справі                   № 990/53/23- залишити без руху.
2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.
3. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків скарги в установлений судом строк скарга буде повернута скаржнику. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      І. В. Желєзний