УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4924/22 Головуючий у 1-й інст. Волкова  Н.Я. 
Категорія 8 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого – судді        Трояновської Г.С.        
суддів: Павицької Т.М., Радченко С.В.
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д., 
                               
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/4924/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, визнання права власності, присудження компенсації за частку майна
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Волкової Н.Я. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила: 
- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на зернозбиральний комбайн марки MASSEY FERGYSSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSSON 86-6, 1965 року випуску , номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , яка належала ОСОБА_2 .
- присудити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 компенсацію за частку зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , в сумі 9636.00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько сторін ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшло: легковий автомобіль марки Ford модель Escot 1.6 D, 1986 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_4 , тип ТЗ – легковий комбі – В, номер кузова НОМЕР_5 , колір сірий; зернозбиральний комбайн марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .
Спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом по частині є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Зазначила, що станом з дня оформлення спадкових прав вона користується зернозбиральним комбайном та проводить його поточні ремонти. З моменту оформлення спадкових прав вона звернулась до інших співвласників зернозбирального комбайну з пропозицією викупити їх частки, шляхом укладення договору купівлі-продажу. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодились з даною пропозицією, проте ОСОБА_2 відмовилась в продажу належної їй частки. Оскільки зернозбиральний комбайн є неподільною річчю, тому просила задовольнити її позовні вимоги на підставі положень ст. 365 ЦК України.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Зазначає, що співвласники зернозбирального комбайну ОСОБА_3 та ОСОБА_6 погодились продати їй належні їм частки у майні, а тому під час розгляду справи в суді першої інстанції визнали позовні вимоги. ОСОБА_2 відмовилась від продажу належної їй частки комбайну. Зазначає, що зернозбиральний комбайн є неподільною річчю, яким вона користується, тому посилаючись на положення ст. 365 ЦПК України просила задовольнити позовні вимоги.
Відзив в установленому законом порядку до суду апеляційної інстанції не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_5 був власником наступного майна:
?Жилого будинку із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,
?Трактора марки ЮМЗ, державний номер НОМЕР_6 ,
?Легкового автомобіля марки Ford, модель - Escort 1.6 D, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , тип ТЗ - легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_5 , колір - сірий, який належав померлому, згідно облікової картки приватного АМТ, виданої 10.06.2011 за № 485 ВДАІ та ATI м. Коростень при УМВС України в Житомирській області на його ім"я.
?Зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який належав померлому, згідно облікової картки, виданої 10.06.2011 за № 9 Інспекцією державного технічного нагляду по Коростенському району та м. Коростень на його ім`я.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, зокрема і на зернозбиральний комбайн марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.112).
Із матеріалів спадкової справи №509/209 до майна померлого ОСОБА_5 (а.с. 106-129) вбачається, що спадкоємцями є його діти:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер  НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_2 , в 1/4 ( одній четвертій) частці;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер ОКПП ДРФОПП -  НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_3 , в 1/4 ( одній четвертій) частці,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер КПП з ДРФОПП -  НОМЕР_9 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_4 , в 1/4 ( одній четвертій) частці, 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП з ФОПП -  НОМЕР_10 , яка зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_5 , в 1/4 (одній четвертій) частці.
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2017 вбачається, що на спадщину, яка складається із легкового автомобіля марки Ford, модель - Escort 1.6 D, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , тип ТЗ - легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_5 , та Зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , видано свідоцтво про право на частку вказаного спадкового майна ОСОБА_2 , а свідоцтва про право на спадщину на частки майна видані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 128).
Згідно звіту №31/22 ФОП ОСОБА_7 про оцінку зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , червоного кольору, ринкова вартість його станом на 07.06.2022 р. складає 38 544 гривні 00 копійок.
Позивачкою вартість спірної частки внесена на депозитний рахунок.
Звертаючись із зазначеним позовом, ОСОБА_1 вказала, що зернозбиральний комбайн є неподільним майном, спільне володіння і користування ним є неможливим, а тому з урахуванням згоди на продаж часток інших співвласників, просила задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_2 .
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що  з поданих позивачем доказів, на час судового розгляду своє право на спадкове майно, в масі якого є зернозбиральний комбайн марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , оформили позивач та треті особи. Відповідач своє право на таке рухоме майно, як транспортний засіб, яке підлягає державній реєстрації, не оформила, тому не може вважатись його власником.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач набули право власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування та усі спадкоємці (позивач, відповідач та треті особи) отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 128), в тому числі і на зернозбиральний комбайн. Тому відповідач є власником спірного майна. Те, що відповідач не зареєструвала своє право власності на частку спірного майна, не позбавляє її такого права. Вказане узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 686/27167/21.
Тому висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з цих підстав є необгрунтованими.
Разом із тим, вирішуючи спір, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
У відповідності до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. […] Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи».
Таким чином, у справі, яка переглядається, для припинення права на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників необхідно встановити наявність хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, тобто чи є відповідна частка незначною і не може бути виділена в натурі, або річ неподільною, або спільне володіння і користування майном є неможливим, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника – ОСОБА_2 , та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що зернозбиральний комбайн є неподільною річчю та фактично у її власності перебуває його частки у зв`язку із домовленістю із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про продаж.
Так, матеріалами справи доводиться, що співвласниками зернозбирального комбайну марки MASSEY FERGYSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 в рівних частках по в порядку спадкування за законом є  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Посилання позивачки, що вона є власником частки зернозбирального комбайну у зв`язку із досягнутою домовленістю про продаж їй часток третіми особами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також відсутність заперечень третіх осіб щодо задоволення позовних вимог, не є належними доказами набуття позивачкою права власності на зазначену частку (в розмірі ) рухомого майна в контексті вимог Закону. 
Таким чином, відповідно до загальних положень статті 365 ЦК України частка у праві на спільне майно не може бути припиненою за позовом співвласника на підставі вимог цієї норми, оскільки частка кожного із співвласників зазначеного майна не може вважатися незначною, а тому, враховуючи, що частки у майні позивачки та відповідачки є рівними (по 1/4 ), колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів. 
Посилання позивачки на необхідність припинення права власності у майні ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що майно є неподільними не заслуговують на увагу, оскільки таке припинення, зважаючи на рівність часток, завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.
За встановлених обставин, вимоги ОСОБА_8 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 на зернозбиральний комбайн марки MASSEY FERGYSSON 86-6, 1965 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , є передчасними.
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.1,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням його мотивів в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд        

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року змінити, виклавши його зміст у редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02.06.2023.

Головуючий Судді