ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 662/1942/19
адміністративне провадження № К/9901/18481/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І, 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 (суддя Кисельова О.Й.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 (колегія суддів: Бойко А.В., Федусик А.Г., Шевчук О.А.) у справі №    662/1942/19 за позовом ОСОБА_1  до Новотроїцької селищної ради Херсонської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Новотроїцькому районі про визнання незаконними та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новотроїцької селищної ради Херсонської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області в особі відділу у Новотроїцькому районі, в якому просив визнати незаконними та скасувати:
- абзац другий пункту 1 рішення Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району від 06.07.2018 № 767 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель";
- рішення Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району від 09.10.2018 № 842 "Про внесення змін до рішення селищної ради від 06.07.2018 № 767";
- рішення Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району від 06.11.2018 № 869;
- пункт 12 рішення Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району від 21.03.2019 № 982 "Про внесення змін до рішень селищної ради";
- абзац 5 пункту 1 рішення виконавчого комітету Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району від 05.07.2018 № 127 "Про впорядкування нумерації житлових будинків, земельної ділянки в смт. Новотроїцьке" щодо здійснення впорядкування нумерації та присвоєння адреси земельній ділянці орієнтованою площею 0,14 га в АДРЕСА_1 (попереду земельної ділянки № НОМЕР_1 ), яка знаходиться у комунальній власності АДРЕСА_1 .
Позивач первісно звернувся до суду з цивільним позовом.
Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 11.03.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 11.03.2020 скасовано.
Провадження у справі закрито. Повідомлено, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.
На підставі заяви позивача справу передано для розгляду за встановленою юрисдикцією. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021, у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
Касаційну скаргу обгрунтовано тим, що рішення Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 06.12.2005 № 62, яким було припинено право постійного користування земельною ділянкою розміром 2517 кв.м. ПМБП "Дом" є протиправним, оскільки  положеннями Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття вказаного рішення, визначено виключний перелік підстав, коли таке право може бути припинено і не передбачалось право органів місцевого самоврядування припиняти таке право за власним розсудом.
Посилається на норми ст. 120 Земельного кодексу України, вважає, що він, як особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, що і попередній користувач, якщо інше не передбачено договором. Вважає, що земельна ділянка площею 0,25 га є сформованою та він є законним землекористувачем вказаної земельної ділянки.
Посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які висловлені у постановах від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17, від 02 квітня 2021 року у справі №315/1199/18, у яких зазначено, що при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з положеннями статті 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці.
Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2021 відкрито касаційне провадження на підставі п. 1 ч. 4  ст. 328 КАС України.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що рішенням Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 20.10.1993 № 89 "Про затвердження матеріалів інвентаризації і видачу державних актів на право користування землею", виконкомом селищної ради народних депутатів затверджені плани зовнішніх меж землекористування будівельного майданчику приватного малого багатопрофільного підприємства "Дом" площею 0,25 га, без зазначення адреси.
На підставі рішення від 20.10.1993 № 89  ПМБП "Дом" був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ХС від 16.02.1994, площею 0,25 га.
Рішенням Новотроїцького районного суду від 02.04.2007 у справі № 2-520/07 визнаний дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва будинку розташованого в АДРЕСА_1 від 23.02.2007, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За ОСОБА_1 визнане право власності на незавершене будівництво будинку, розташованого в АДРЕСА_1 і розміщеного на земельній ділянці площею 0,25 га.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2018 № 137489923 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, незавершеного будівництва, будинку побуту за адресою АДРЕСА_1 та підставою такої реєстрації стало саме рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02.04.2007 у справі № 2-520/07.
ОСОБА_1 звернувся до Новотроїцької селищної ради Херсонської області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо передачі у приватну власність (шляхом викупу) земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га під незавершеним будівництвом будинку побуту за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням від 06.11.2018 № 869 "Про проведення інвентаризації земельної ділянки", згідно з яким було вирішено провести інвентаризацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,18 га під об`єктами нерухомого майна ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 для розміщення нежитлових приміщень, надано власнику нерухомого майна гр. ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації щодо проведення інвентаризації земельної ділянки, зазначеної у п. 1 цього рішення.
Крім того, пунктом 1 рішення Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 06.07.2018 №    767 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель" надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок комунальної власності - земельної ділянки орієнтовною площею 0,14 га в АДРЕСА_1 , для подальшої підготовки на земельні торги для передачі в оренду для комерційної діяльності. У пункті 3 цього рішення зазначено, що строк дії вказаного рішення шість місяців.
В це рішення вносились зміни, зокрема:
рішенням  Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 09.10.2018 № 842 "Про внесення змін до рішення селищної ради від 06.07.2018 року № 767", яким внесено зміни до абз. 2 п. 1 рішення селищної ради від 06.07.2018 року № 767 та викладено в такій редакції; " - земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га в АДРЕСА_1 ";
рішенням від 21.03.2019 № 982 "Про внесення змін до рішень селищної ради", яким внесено зміни до п. 3 рішення селищної ради від 06.07.2018 № 767 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель", а саме, продовжено строк дії рішення до 01.07.2019.
Також відповідачем ухвалене рішення від 05.07.2018 № 127 "Про впорядкування нумерації житлових будинків, земельної ділянки в смт. Новотроїцьке", згідно абзацу 5 пункту 1 якого здійснено впорядкування нумерації та присвоєно адресу - земельній ділянці орієнтованою площею 0,14 га в АДРЕСА_1 (попереду земельної ділянки № 7), яка знаходиться у комунальній власності АДРЕСА_1 .
Позивач вважає протиправними перелічені рішення відповідача, тому і звернувся до суду із цим позовом.
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття означених рішень, оскільки вважає, що він як власник об`єкта нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 , за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, набув право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього власника, а саме, користування земельною ділянкою 0,25 га по АДРЕСА_1 , яка перебувала на праві постійного користування згідно державного акту від 16.02.1994 року у ПМБП "Дом".
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції. з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що на момент відчуження на користь позивача об`єкта нерухомого майна - будинку побуту у ПМБП "Дом" не існувало права постійного користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомості, оскільки рішенням Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 таке право було припинене. Спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади Новотроїцької селищної ради.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Так, відповідно до частин першої, другої, третьої статті 120 ЗК України (в редакції станом на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно)  При переході права власності на будівлю  і  споруду  право власності  на  земельну  ділянку або її частину може переходити на підставі  цивільно-правових  угод,  а  право  користування  -   на підставі договору оренди. 
При  відчуженні  будівель  та  споруд,  які розташовані на орендованій  земельній  ділянці,   право   на   земельну   ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.  У  разі  переходу  права  власності  на  будинок  або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право  на  земельну  ділянку  переходить  на умовах,  на яких вона належала попередньому власнику. 
Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.
При цьому під час застосування положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України судам слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.
Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
Вказаний висновок сформовано та підтверджено в постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 16.06.2020  у справі №689/26/17, від 02.04.2021 у справі №315/1199/18, на незастосування якого посилається позивач у касаційній скарзі.
Водночас судами встановлено, що рішенням Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 року №    623 "Про припинення права користування землею" припинено право постійного користування землею приватному малому багатопрофільному підприємству "Дом" на земельну ділянку 2517 кв.м в АДРЕСА_1 під будівельним майданчиком.
Таким чином, на момент відчуження на користь позивача об`єкта нерухомого майна - будинку побуту (02.04.2007), у ПМБП "Дом" не існувало права постійного користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомості, оскільки рішенням Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 таке право було припинене.
Позивач вказує, що рішення Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 № 623 є протиправним, про що йдеться в  постанові Херсонського апеляційного суду від 10.09.2019 у справі № 662/116/15, а тому вважає, що суди дійшли висновку щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою на підставі недопустимих доказів.
Однак колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у справі № 662/116/15  не було рішення Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 № 623, безпосередня оцінка його правомірності чи протиправності не надавалась. Висновки суду щодо протиправного припинення права постійного користування земельною ділянкою стосувались ділянки за адресою АДРЕСА_2 , тоді як спірна знаходиться за  адресою: АДРЕСА_1 .
Відтак рішення Новотроїцької селищної ради від 06.12.2005 № 623 на даний час не скасоване та є чинним.
Отже, спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади Новотроїцької селищної ради, що підтверджується довідкою Відділу у Новотроїцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 29.03.2019.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що посилання позивача, що ПМБП "Дом" не втратило право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 є безпідставним.
Крім того, судами встановлено, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12.02.2007 № 2-226/07 ОСОБА_2 визнаний власником саме незавершеного будівництва будинку побуту, який розміщено на земельній ділянці площею 0,25 га в АДРЕСА_1 . Будь-які посилання на належність ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,25 га в АДРЕСА_1 розглядуване судове рішення не містить.
Відтак, для забезпечення принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, рішенням відповідача від 06.11.2018 №   869 "Про проведення інвентаризації земельної ділянки" надано власнику нерухомого майна гр. ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації щодо проведення інвентаризації земельної ділянки,  орієнтовною площею 0,18 га під об`єктами нерухомого майна в АДРЕСА_1 для розміщення нежитлових приміщень.
Враховуючи, що позивач оскаржує наведене рішення № 869, колегія суддів дійшла висновку, що спір стосується саме розміру земельної ділянки, оскільки позивач претендує на 0,25 га, а не 0,18 га, дозвіл на розробку технічної документації якої надано позивачу. 
Судами досліджено технічний паспорт на незавершене будівництво будинку побуту по АДРЕСА_1 від 07.10.2017  та встановлено, що площа земельної ділянки, зайнята під будинком, господарськими будівлями та спорудами становить всього 765,6 кв.м (під будинком - 747,2, під спорудами - 18,4 кв.м.). В свою чергу, інша частина земельної ділянки - 1751,4 кв.м. є двором.
Наявність законних підстав для визначення іншого розміру земельної ділянки для надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, зокрема, у визначеному позивачем розмірі (0,25 га) позивачем не наведено, крім права постійного користування у попереднього власника, яке спростовано вище.
Отже, колегія суддів не знаходить підтвердження доводам позивача, на підставі яких відкрито касаційне провадження щодо неврахування судами висновків щодо застосування норм матеріального права до спірних правовідносин у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 16.06.2020  у справі №689/26/17, від 02.04.2021 у справі №315/1199/18.
Стосовно решти позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.
Порядок проведення інвентаризації земель, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 (чинний на час прийняття оскаржуваного рішення ради від 06.07.2018 № 767) установлює вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).
Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.
Об`єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки.
Інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь або землекористувань і територій, межі яких визначені проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.
Підставою для проведення інвентаризації земель є рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
Згідно із ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Отже оскаржуване рішення від 06.07.2018 № 767 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель" ухвалено Новотроїцькою селищною радою в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом та прийнято з метою упорядкування земель територіальної громади для подальшої підготовки земельної ділянки на земельні торги та передачі в оренду для комерційної діяльності.
Рішеннями Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області від 09.10.2018 року № 842 "Про внесення змін до рішення селищної ради від 06.07.2018 № 767", а також від 21.03.2019 року № 982 «Про внесення змін до рішень селищної ради» були внесені зміни до рішення № 767 в частині зменшення площі земельної ділянки до 0,07 га та в частині продовження дії цього рішення.
З аналогічних підстав не підлягають задоволенню і вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05.07.2018 року № 127 "Про впорядкування нумерації житлових будинків, земельної ділянки в смт. Новотроїцьке", згідно абзацу 5 пункту 1 якого здійснено впорядкування нумерації та присвоєно адресу - земельній ділянці орієнтованою площею 0,14 га в АДРЕСА_1 (попереду земельної ділянки № НОМЕР_1 ), яка знаходиться у комунальній власності АДРЕСА_1 .
Відтак з огляду на перебування спірної земельної ділянки у комунальній власності територіальної громади смт Новотроїцьке саме до повноважень Новотроїцької селищної ради належить, зокрема, присвоєння даному об`єкту відповідної адреси, передача вказаної земельної ділянки у власність чи у користування громадян, а також визначення відповідно до вимог законодавства, що регулює дані правовідносини, розміру земельної ділянки, що підлягає передачі.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність  підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що судові рішення Суд залишає без змін, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2021  та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                   А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                  Л.Л. Мороз

                                                                                                                    А.І. Рибачук